210 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



Ceea ce este positiv e că numele de «Davila» este forte respândit la 

 poporele neolatine ; el se găsesce la Italieni şi Spanioli, în Europa şi în 

 America, constituind chiar o familie nobilă D'Avila în Portugalia (1). 



Nu e dar de mirare că acest nume să fie forte respândit între sătenii 

 români. El se pronunţă însă la noî cu ă în loc de a sub numele de Dăvilă. 



Imî aduc aminte că între 1875 — 77 un ziar din Moldova, Uniunea Li- 

 berală redactat de d-1 Holban, publica liste de numeroşii sătenî care părăsise 

 judeţul Botoşani, pentru a fugi în Rusia spre a scăpa de neomeniile unui 

 mare propriertar Uhrinosky; între dînşiî găsisem şi pe Ion Dăvilă şi ară- 

 tându-î luî Davila acest fapt îî produse o mare plăcere şi cu vivacitatea 

 sa cunoscută pe dată începu a perora, spuindu-ne că nu de geaba camerile 

 române îî dăduse marea împămîntenire. 



Chiar cu ocasia morţii luî Davila, în ţară se spuse forte puţin adever 

 relativ la origina familiei sale. 



La acea epocă eram în Franţa şi regret că nu s'a spus în mod clar 

 cu acesta ocasiune tot ce trebuia şi se putea spune atunci, pentru a se 

 şti adeverul şi a se curma odată cu insinuăriile perfide. 



Care este causa că el capătă numele de Davila nu o pot sci ; unii susţin 

 că ar fi numele unui azil de copii naturali din Italia, unde Davila a fost 

 crescut în prima sa copilărie. 



In dicţionarele de biografii unde sunt adesea atâtea biografii neînsem- 

 nate am fost surprins de a vedea că nu există nimic relativ la Davila, 

 afară de Enciclopedia luî Larousse unde găsesc următorea notiţă care 

 afară de mici excepţiunî, cuprinde adeverul. 



*Davila (Carol) medic şi general, s'a născut la 1828 în Parma, şi a murit în Bucu- 

 reşti la 1884 în Septembrc. Nascerea sa este înveluită de dre-care mister. Uniî îî dau 

 de mamă o mare damă franceză, moartă în 1876, scriitdre distinsă, care a publicat 

 între alte opere o istorie a 7-evoluţieî de la 1848 forte apreciată. Cursurile liceale şi 

 le-a făcut la Limoges; doctoratul în medicină 1-a luat la 1852. Davila a fost trimes, 

 de guvernul francez în România, cu scopul de a organisa spitalele şi serviciul sanitar 

 din acesta ţară, după cererea prinţului Ştirbey. 



«La 1853 a fost numit medic şef al armatei române, la 1855 fonda o şcdlă de me- 

 dicină, în mare parte pe cheltuiala sa. Pe timpul evenimentelor carî au precedat şi 

 urmat unirea Principalelor, Davila a adus serviciîînsemnate aimateî, organizând am- 

 bulanţe cu spitale provizorii. In urma acestora prinţul Cuza îl făcu general. P'atuncî 

 el organiză şcdla veterinară, o şcdlă de farmacie şi maî multe stabilimente ospitaliere. 



(1) Davila (Enrico-Cattarnio), istoric italian, născut lângă Padua la 1576, mort la 

 1631. 



Davila (don Pedro Franco), naturalist peruvian, născut la Guayaquil, mort la 1785. 



Davila y Padilla (fra Agostino), istoric mexican, mort la 1604. 



(P. Larousse, Grand dictionnaire Universelj. 



D'Avila, pair al regatului Portugaliei, maior în statul major al armatei şi delegat 

 pe lângă Asociaţiunea geodesică internaţională. 



(Comptes rendus de l'Academie des Sciences de Paris, No. 6, 1887). 



