BULETINUL SOCIETĂŢII DE SOIINŢE 213 



că l'a confiat până în momentul când a trecut la Paris, pentru a susţine 

 doctoratul în medicină. 



Inutil a maî spune că Guepin a fost fericit a da omenirii un om ca 

 Davila care în ţara nostră a făcut atâtea fapte filantropice. 



Davila a avut totă viaţa un adeverat cult pentru «Papa» Guepin, care 

 muri la 21 Maî 1873. 



Chiar teza sa de doctorat de la 1852, susţinută la Paris, este dedicată: 



A mon excellent tuteur, 

 Le Dr. Guepin, de Nantes. 



Nec debita solvi. 



Notele caracteristice ale sufletului si activităţii sale le găsim aidoma 

 în ce privesce pe Davila. Ast-fel când des Granges dice : «Filantropul, 

 cugetătorul, administratorul, ^învăţatul, cetăţeanul, găsesc exemple pe care 

 eî nu ar şti în de-ajuns să le mediteze», se aplică tot aşa de bine vieţeî 

 luî Guepin ca şi luî Davila. 



« Suprimarea ignoranţei şi a miseriel ast-fel era în fine visul filantro- 

 puhrt nostru», acesta era pur şi simplu şi idealul luî Davila. 



Când ni se spune : «Excelentul om se făcea umil, pentru a se apropia 

 de clasa celor mici şi de ceî slabi al căror apărare luase în mâini-» 

 acesta îmî reamintesce pe Davila, care în cel de pe urmă cătun ştia cu 

 cel de pe urmă copil şi om să vorbescă, să-î sfătuiască, să-î ajute şi adesea 

 din aceştî copii, din cari uniî erau orfanî, alţiî chiar ţiganî nebăgaţî în 

 semă de nimeni, el a sciut îngrijindu-î, ajuiându-î cu punga sa, supra- 

 veghindu-î anî de-a rîndul în şcola sa de medecină, să-î scotă omenî, 

 carî trăesc în mod larg prin cunoştinţele ce au căpătat şi forte adese orî 

 sint omenî utili ţeriî. 



Domna Davila, ar fi putut spune ca şi domna Guepin, «dacă n'aşi fi 

 luat seina adesea bărbatul meu ar fi lipsit de strictul necesar.» La mortea 

 luî Davila s'a găsit 20 de leî în monedă, iată ce remăsese aceluî care putea 

 să fie milionar, el care a făcut dintr'atâţî desmoşteniţî avuţî. 



La mortea luî un om de bine putea spune ca şi în faţa cadavruluî luî 

 Guepin «ah, astădi un om cinstit este maî puţin în lume.» Şi cum putea 

 să fie alt- fel când totă activitatea vieţeî sale aii consumat o în folosul 

 ţeriî şi a celor ce merită solicitudinea omenilor de bine. 



La ce ne putem aştepta maî puţin din partea admiratorului luî Guepin, 

 om înzestrat cu atâtea calităţî superiore şi care îşî făcuse din ideia «aimer 

 c'est vivre; elre aime c'est vivre encore '■>[!) farul conducător al vieţeî sale. 



Totă vieţa luî Davila în ţară a fost consacrată binelui, munciî şi sercivi- 

 uluî semenilor seî, ca şi protectorul şeii, ce făcea acelaş lucru în Franţa. 



(1) A. Guepin philosophie du XIX sitele. 



