214 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



Poporul la noî, ca şi cel francez la Nantes aii luat parte din inimă la 

 mortea lor. La noî a fost un doliu naţional. 



Ce comună, ce cătun din ţară, nu avea pe cine-va, care să nu fi cu- 

 noscut pe Davila ! Toţi l-au plâns. 



«Onore omului care face să se mişte măruntaele poporului; căci 

 poporul este sgărcit de asemenea lacrămî; nu le dă de cât acelora cari 

 au trăit şi murit pentru dînsul.» 



Acesta frasă cu care se sfirşesce biografia luî Guepin (1) pote să fie 

 pusă asemenea la sfirşitul aceleia a luî Davila. 



Ne remâne a maî spune câte-va cuvinte- asupra origineî luî Davila din 

 partea tatălui; se ştie că acesta a fost unul din ceî maî mari artiştî aî epoceî 

 nostre dar, de 6re-ce familia n'a publicat nimic în acesta privinţă, ne măr- 

 ginim a spune că Davila a avut treî surori între cari şi pe domna Olivier, 

 a ministrului de pe timpul ultimului imperiu, cu care Davila era în strînse 

 legături. 



(Va urma) 



BIOGRAPHIE 



DE 



CHARLES DAVILA 



(Suite). 



III. Davila avânt 1853. 



Avânt de suivre Davila dans le pays, dans sa carriere vaste et pro- 

 ductive, ii est naturel de se rendre compte de son origine et de savoir 

 ce qu'il avait fait avânt son arrivee parmi nous. 



II y a une etroite liaison entre la maniere d'etre de toute sa vie et Ies 

 exemples eleves et humanitaires qu'il avait regues dans sa jeunesse. 



On savait qu'il etait ne en 1828 de sorte qu'il etait tres jeune quand 

 ii vint dans le pays le 13 Marş 1853. 



Sa grande intelligence, sa culture choisie, ses traits reguliers et sym- 

 pathyques, sa figure ouverte et gaie, son extreme affabilite et par dessus 



(1) Le Docteur A Guepin. Notes et souvenirs, precedes d'une Lettre de Louis Blanc, 

 par P. Gallcry des Grangcs, Paris, 1874. 



