-<<-» . BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIÎNŢE 



saii a Crişuluî Negru. Se aseamenă cu precedentul de care se deosibesce 

 prin existenţa hornblendeî în baghete maî mari. 



d) Andezitul de la Lyasa şi Korac în aceeaşî regiune, se deosibesce 

 prin structura perlitică a pasteT, precum şi prin apariţia unor cristalî scurţi 

 şi groşi de hornblendă. Pasta e de colore gri. 



e) Andezitul din virful Hargiteî. Caracterizat prin existenţa angituluî. 



Grupa trahiturilor cvarţifere vechi. 



Acesta grupă de rocî, cunoscută astădî sub numele de Dacite, nume 

 dat de către însuşi Stache, se împarte ast-fel : 



1. Trahiturî cvarţifere andezitice carî se apropie prin aspectele lor de 

 trahitele gri, dar se deosebesc de ele prin presenţa cvarţuluî. Colorea 

 roceî e negriciosă, verdue sau brună. Conţine ca elemente principale : 

 feldspat, oligoclas, cvarţ şi hornblendă; apoi mică, puţin augit şi olivină. 

 Acesta sub-împărţire de rocî se găsesce în regiunea Vlegiasa şi se îm- 

 parte în trei tipuri: 



a) Trahitul cvarţifer negru de la Hodosfalva, care se asemănă cu an- 

 dezitul negru de la Gutin şi Hargita. 



b) TraUitul cvarţifer verde de la Sulicze, caracterisat prin colorea sa 

 verde, datorită oligoclasuluî sau labradorului^ care e verde mat, — pe 

 lângă care maî apare şi oligoclas transparent. — cvarţul e abondent însă 

 în granule mici. 



c) Trahitul cvarţifer biun din muntele Bogdan, în care pasta formeză 

 cu elementele principale un amestec omogen, în care se găsesc granule 

 de feldspat şi cvarţ ; apoi mică, hornblendă şi rare-orî augit şi olivin. 



2. Trahiturî cvarţifere granito-porfirice, predomnesc maî ales în apus 

 în catena Vlegiasa şi în. munţii Sameşului. Rocele cuprinse în acesta di- 

 visiune sunt maî ales: sanidin-oligoclas-trahite, bogate în hornblendă 

 presentând obicinuit mica negră în mijlocul pastei felsitice, ceia ce-î dă 

 un caracter porfiric şi chiar granitic. Caracterele, ce permit a le deosebi 

 de adevăratele trahite sunt : pe lângă abondenţa cvarţuluî, apoi faptul 

 că ele nu sunt aspre ci au o structură compactă, precum şi rolul impor- 

 tant, ce jocă mica pe lângă hornblendă. Se cunosc următorele tipuri: 



a) Trahitele cvarţifere din Valea llova de la Rodna, care se aseamănă 

 cu trahiturile albe de la Deva. 



b) Trahitul cvarţifer de la Măgura în regiunea Sameşului. Se apropie 

 forte mult de granit din causa abondenţeî cvarţuluî şi a micei negre, precum 

 şi prin puţina cantitate de hornblendă. Colorea sa e verde negriciosă, şi 

 structura sa e complectă. Une-orî mica e transformată în ciont. 



c) Trahitul cvarţifer din Kisbanya, de colore gri-deschisă, presintă 

 cristalî abondenţî de oligoclas, precum şi granule de cvarţ, mica negră 

 în lamele şi baghete de hornblendă verdue. 



