BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE ^77 



sunt în partea nordică a marelui masiv al Hargiteî, anume în munţiî Ke- 

 leman (Călimanî), iar aprope de frontiere primesce pe Negra, care isvo- 

 resce tot din Călimanî, trece în Moldova prin mijlocul masivului trahitic 

 al judeţului Suceva, şi se unesce cu Bistriţa la Dorna-Vatra. Maî la vale, 

 după ce a intrat în România, primesce pe Negrişora, care, după ce is- 

 voresce tot din Transilvania din polele Călimanilor, se varsă în Bistriţa 

 la Broştenî. 



Dar ceî maî mari afluenţi aî Bistriţei, cari ne intereseză sunt: Bistri- 

 ciora şi Bicazul. 



Bistriciora isvoresce tot din Transilvania din muntele Belbor din o for- 

 maţiune de trahit şi tuf trahitic, şi după ce primesce în drepta rîurile 

 Borsek, Putna etc. cu atiuenţiî lor, intră în Moldova la Prisecanî şi se 

 varsă în Bistriţa la Răpciunî. 



Bicazul, după ce isvoresce din regiunea luî Nagy-Hagymas, primesce 

 maî mulţi afluenţi, intră în ţară la Ticoş şi se varsă în Bistriţa la Bicaz. 



Se vede din cele precedente că : Bistriţa cu afluenţa seî, ce trec prin 

 regiuni trahitice ne va putea aduce ca pietre aduse de apă, roci din grupa 

 trahituluî ; apoî Bistriciora şi afluenţii seî, ce vin din regiunea Ditrăuluî 

 ne va aduce rocî din grupa Sienituluî, precum şi puţin bazalt de la Kos- 

 rezharas, şi Trahit de la Belbor ; că Bicazul cu afluenţii săî ne pot aduce 

 puţin melafir, serpentin şi gabro. 



(A se vedea pentru înţelegerea celor precedente alăturata schiţă de 

 hartă geologică). 



In cursul escursiuniî pregătitore, ce am făcut în vara anuluî 1896 în 

 judeţele Suceva şi Nemţu, am cules un numer mare de eşantione de 

 rocî eruptive găsite în albia Bistriţei atât în dreptul oraşuluî Piatra, cât 

 şi maî sus la Răpciunî. Aceste eşantione aii fost aduse, fără îndoială, de 

 cursul apelor Bistriţei şi a afluenţilor eî, unele din Transilvania şi altele 

 din România. Pentru a le putea diferenţia şi a ajunge ast-fel la origina 

 lor, e nevoe de a vede, ce cunoscinţî avem pînă acum asupra regiunilor 

 din Transilvania, de unde pot proveni aceste rocî. De aceea voiu extrage 

 din lucrarea luî Herbich asupra ţeriî Secuilor, detailele ce ne intereseză. 



Munţii- Gergiuluî. 



După cum s'a spus maî în urmă, munţiî Gergiuluî formeză şirurile de 

 munţî, ce plecă din Călimanî spre sud, aprope paralel cu Mureşul până 

 dincolo de St. Anna, şi spre sud-ost până la trecătorea Gimeş. Aici găsim 

 grupa numită de Herbich: Rocî masive cristaline. 



Sub acest nume se înţeleg : sienitul, miascitul şi ditroitul. 



Aceste rocî se găsesc la Firiczke spre nord de la Gh. St. Miclos, unde 



