BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 285 



cărora nu-mî remâne de cât a complecta datele relative la localităţi, ceia 

 ce sper a o putea face în cursul vereî anului acestuia. 



Sien.it u r î. 



înainte de a începe cu studiul detailat al acestor roci, cred, ca este 

 necesar, a insista puţin asupra definiţiei şi varietăţilor sieniturilor, cu atît 

 maî mult că după cum vom vedea îndată, în acesta privinţă există o ore- 

 care nesiguranţă. 



Definiţiunile date de Haidinger, Zippe, Breithaupt, Cotta, Stache, şi 

 chiar de către Herbich nu sunt precise; cu atât maî mult există îudoială 

 când e vorba de varietăţile sieniturilor, precum: Ditroit şi Miascit. 



A trebuit dar a specifica cât maî precis, care e composiţia fie-căreî 

 din aceste rocî. In marele tratat de petrografie a luî Zirkel găsim urmă- 

 toren clasificaţie : 



1) Sienit propriu dis sau Hornblende-Sienit, compus din feldspat alcalin 

 şi hornblendă. 



2). Sienit micaceu sau Biotit- Sienit, compus din feldspat alcalin şi 

 biotit. şi 



3). Stenii augitic, compus din feldspat alcalin şi augit saii dialagiu. 



Maî departe, găsim sienitul eleolitic ca specie aparte, compus din: 

 feldspat potasic, eleolit, şi un amestec de piroxen şi mica sau am fi bol 

 şi mica\ apoî ca elemente accesorii sodalit şi cancrinit; iar ca varietăţî: 

 foaitnl, care e o rocă piroxenică din Munţiî Sera monchique din su- 

 dul Portugalieî; miascitul care conţine mica negră, şi ditroitid varietate 

 bogată în sodalit cu hornblendă şi mica. 



Pentru a preciza, vom admite următorele grupe: 



1). Sienit propriu zis, compus din feldspat alcalin şi hornblendă, ca 

 elemente principale, apoî sfen, apatit, etc. 



2). Sienit eleolitic, compus din feldspat alcalin, eleolit şi hornblendă 

 ca elemente principale; apoî: sodalit, cancrint, sfen, apatit, etc. 



3). Ditroit compus din feldspat alcalin, eleolit, Hauyn saii sodalit 

 albastru, şi hornblendă, ca elemente principale, apoî sfen, zircon, apa- 

 tit, etc. şi 



4). Miascit compus din feldspat, eleolit şi mica negră; apoî sodalit, 

 zircon, sfen, apatit, etc. 



î. Sieniturî propriu-zise. 



Se pote dice că, nicăerî ca la Piriczke nu se găsesc sieniturî maî cu- 

 rate, adică în care să se observe elementele maî bine diferenţiate. Com- 

 parând preparaţiile microscopice ale Sieniturilor de la Piriczke cu ale 



