BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 295 



26). « Dr. C. Istrati 250 



27). D. Ghimpa 5 



Total 1.758 



Ultima listă va fi publicată în No. de pe Septembre-Octombre. 



Secretarul General. 



R. FRESENIUSf 



Sciinţa chimică are iarăşi de regretat perderea unuia dintre ceî maî 

 notabili representanţî aî eî: Consilierul intim profesorul dr. R. Fresenius 

 a murit de paralisia inimeî la Wiesbaden în noptea de 10 spre 11 Iunie 

 în etate de 79 anî. 



Car ol Remigius Fresenius se născuse la 28 Decembre 1818 la Frank- 

 furt pe Main; educaţia sa preliminară şi o primi în gimnasiul din oraşul 

 şeii natal şi la 1836 intră ca elev în farmacia luî Stern din acelaşi oraş. 

 Tot în acelaşi timp ascultă şi prelegeri de Chimie şi Fisică la institutul 

 Senckenberg şi maî tîrdiiî (1840) urcă treptele Universităţii din Bonn. La 

 1841 merse la Giessen, unde deveni asistent în laboratoriul luî Liebig. 

 La 1843 capetă rangul de agregat pentru chimie la Universitatea din 

 Giessen, iar cu douî anî maî tîrdiii fu chemat ca profesor de chimie, 

 fisică şi technologie la institutul agronomic al ducatuluî Nassau în Wies- 

 baden. Aci fundă la 1848 un laboratoriu, care la 1862 se împreună cu 

 o şcolă de farmacie, la 1868 cu o staţiune de încercare chimico-agricolă 

 în specie şi cu una oenologică. Pe ultima o luă la 1881 sub conducere 

 fiul seu cel maî mare, Ileimich Fresenius, pe când institutul agronomic 

 fu înlocuit la 1876 printr'o şcolă agronomică creată din noii in Weilburg, 

 la 1877 institutul farmacetic se suspendase şi el. 



Reputaţia universală ce a obţinut-o în decursul anilor laboratoriul luî 

 Fresenius, care la 1884 se reunise cu un institut bacteriologic, e destul 

 de cunoscută pretutindenî. Laboratoriul de bacteriologic '1 presidă maî 

 jntâitî Hueppe şi apoî Frank, succesorul acestuia. 



Meritele de căpetenie ale luî Fresenius fac parte, după cum se scie, 

 din domeniul chimieî analitice; fără încetare lucră el la lărgirea edificiuluî 

 ramureî aceştia a sciinţeî chimice. Operile sale cele maî de căpetenie, 

 carî aii fost traduse maî în tote limbile moderne, daii mărturiî splendide 

 despre acesta străduinţă; acestea sunt: «.Anleittmg zur qualitativen che- 

 miscken Analyse» (Bonn 1841; ediţia 16, Braunchweig 1895) şi «An/ei- 

 tung zur quantitativen chemichen Analyse» (ediţia I la 1846; a 6-a la 1487 — 

 1887, 2 voi). Dintre cele-lalte scrierî şi lucrărî numerose ale sale, se vor 

 menţiona numaî următorele: «Lehrbuch der C hernie fur Landwirthe, For- 



