3^4 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



Provinciile marine sunt : arctică, boreală ; celtică, lusitaniană, aralo- 

 caspiană, africană occidentală, africană australă, indo-pacifică, australo- 

 zelandeză, japoneză, aleuţiană, californiană, panamică, peruviană, mage- 

 lanică, patagoniană, caraibă, transatlantică. 



Regiunile terestre sunt: septentrională, circamediteraneeană, asiatică 

 centrală, chineză, japoneză, atlantideană, africană centrală, africană oc- 

 cidentală, africană australă, malagaşe, afro-arabică, indiană, indo-chineză, 

 indo-malaiză, filipiniană, austro-malaeză, australiană, austro-polinesiană, 

 polinesiană, neo-zelandeză, patagoniană, chiliana, peruviană, columbiană, 

 brasiliană, mexicană, caraibă, americană, californiană, canadiană. 



România este asedată în regiunea terestră circamediteraneeană si din 

 causa mării Negre, în provincia marină lusitaniană. 



Regiunea circa-mediteraneeană este definită ast-fel: Tote uscaturile din 

 prejurul măreî Mediterane, al mării Negre şi al mării Caspice ; formeză 

 o vastă regiune terestră locuită de o faună forte variată. Limitele acestei 

 regiuni sunt stabilite de deserturile africane la S., de oceanul Atlantic la 

 W şi de Alpî la N ; la E. acesta regiune se continuă cu regiunea asia- 

 tică-centrală, care ajunge până în Tibet şi Caşmir. 



Acesta regiune se pote sub-divide în : 



a) Sub-regiunea occidentală sau atlantică. 



â) Sub-regiunea meridională saii mediteraneeană. 



c) Sub-regiunea centrală sau pontică. 



d) Sub-regiunea orientală sau caspică. 



România împreună cu Austria, Ungaria, Transilvania, sudul Rusiei, Cri- 

 meea şi pote o parte din Caucasia, litoralul turcesc al mării Negre for- 

 meză sub-regiunea pontică. 



Acesta sub-regiune are o faună destul de variată. Fauna de apă dulce 

 este însemnată prin maî multe specii de Lithoglyphus (nacicoides, flu- 

 minensis, prasinus, fuscus), de Malania (holandri, parvula) şi de Hemisi- 

 nus (acicularis, thermalis, esperi); iar cea terestră maî ales prin unele 

 speciî de Claiisilia şi de ale genului Baleo-Clausilia, propriu Transilva- 

 niei, şi cari sînt: B. Haueri, cyclostoma, glauca, lactea, livida. 



Cam aşa se exprimă Fischer în opul citat. 



Speciile citate maî sus de Fischer, carî nu sînt speciî de Baleo- 

 Clausilia, ci de Isoalopia (secţiune a genului Clausilia creată de Licher- 

 dopol), nu sunt nici de cum exclusive Transilvaniei, după cum pretinde 

 Fischer, ci maî tote aceste speciî se întind mult în interiorul teritoruluî 

 românesc în unele din marile masive, carî despart România de Transil- 

 vania, cum sunt Bucegiî, Bratocea şi Ceahlău. Şi afară de acestea Ro- 

 mânia are unele speciî carî se pot considera drept caracteristice ale eî, 

 iar altele carî o deosibesc de ţările de dincolo de Carpaţî şi o apropie 

 de cele de dincolo de Dunăre. 



Printre speciile caracteristice ale Românieî pot cita, dintre cele de apă 



