BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 459 



De atunci au maî subscris urmat ore le persone : 



D-l Mureşanu 10 leî 



D-l Dr. Steiner . . . . 20 » 



D-l Dr. Saligny 40_ 



Total . .70 » 

 Ast-fel suma totală de 1829 leî s'a trimes de aprope două lunî d-luî 

 Moissan la Paris. 



Se aduce la cunoscinţă de asemenea că pentru statuia luî Lavoisier 

 din ţară, s'a primit de la d-l Prof. Meyerhofer, născut în Moldavia, actual- 

 mente la Berlin, suma de leî doue-decî, pentru care i-se aduc mulţumiri. 



S. G. 



t VICTOR MEYER 



Sciinţa chimică a pierdut în persona Consilierului intim, profesorul dr. 

 V. Meyer, decedat subit la Heidelberg, 8 August 1897, unul dintre cele 

 maî marî personagii, carî prin vasta sa inteligenţă ar fi dat încă nume- 

 rose serviciî sciinţeî şi ar fi resolvit multe cestiunî remase încă obscure 



Victor Meyer, născut la 8 Septembre 1848, a fost fiul luî Jacob 

 Meyer, destul de cunoscut prin operile sale filantropice. La etatea de 

 16 anî, după ce depusese cu succes examenele la gimnasiul Werder, intră 

 în Universitatea din Berlin unde nu remase de cât 6 lunî, de unde plecă 

 la Heidelberg unde lucră sub direcţiunea luî Bunsen, căruia îî deveni 

 maî târdiu asistent. După ce terminase studiul în acest oraş, îl regăsim 

 la Berlin în laboratorul luî A. von Baeyer, apoî la 1871 la politechnicul 

 din Stuttgard ca prim-asistent al luî Fehling şi ca titular al catedrei de 

 chimie pură şi de chimie organică. In anul următor fu chemat la Zurich 

 pentru a reînlocui pe Wislicenus ca profesor de chimie generală la şcola 

 politechnică, post pe care îl ocupă cu mare succes în timp de 12 anî. 

 In anul 1885 se duse ca profesor ordinar la Gottingen şi de acolo fu 

 transferat la Heidelberg în 1889 pentru a succeda luî Bunsen, care în- 

 suşî îl indicase pentru a-1 înlocui ca unul dintre ceî maî distinşi elevi 

 aî seî. Sub direcţiunea luî înveţămîntul chimic luă în Heidelberg o im- 

 portanţă considerabilă ; în 1890 necesită începerea construcţiuneî unui 

 nou laborator ce fu terminat la 1892 şi în curînd se simţi că şi acest 

 noii local nu maî era de ajuns pentru a adăposti numărul din ce în ce 

 maî mare al elevilor şi în ultimul timp se agită cestiunea uneî augmen- 



