486 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



VERTEJ CU ABUR 



NOU MOTOR ROTATIV CU DUBLA DENTANTA LIBERA 



DE 



STEF. C. MÎCHAILESCU 



I. 



Premers istoric asupra desvoltăriî maşineî cu abur şi asupra fazelor 



teoriei acesteia. 



O privire cât de repede asupra mersului uneî descoperiri, ne procură 

 tot-d'a-una mijlocul de-a judeca cu maî multă pătrundere valorea inova- 

 ţiunilor aduse în aceiaşi ordine de lucruri şi superioritatea ce ele pre- 

 sintă asupra progresului realisat. Firul chestiuneî maî desluşit să respică, 

 dacă compasul minţiî îl pote cuprinde dintru început. Fazele de însem- 

 nătate ale desfăşurării sale, rechiemate fie chiar în trăsuri generale, ne 

 servă învederat a mesura dintr'o singură ochire distanţa percursă, şi fe- 

 luritele eî peripeţii. In aşa chip es la ivelă împrejurările norocite de cari 

 invenţiunile au fost întâmpinate, dar maî ales jertfele ce adesea ele aii 

 cerut, munca obstinată şi strădaniile nebiruite ce propăşirea lor a costat. 

 Paralel cu acestea, se pote apoî uşor aprecia înrîurirea pe care supunerea 

 uneî puteri uriaşe a naturiî, precum este aceia a aburuluî, a esercitat asupra 

 mersuluî omeniriî, în general. 



Când o idee de inspiraţiune, orî-cât de rudimentară în forma eî în- 

 cepetore, nemeresce direcţiunea în care ea pote fi cu folos aplicată la 

 înlesnirea şi uşurarea condiţiunilor traiuluî omenesc, invenţiunea în sâm- 

 bure este creată, şi viitorul eî asigurat. Teoria sosesce cu luminele eî 

 consciente de causă la efect, cu mijlocele sale de prevederi neîndoiose, 

 mult maî târdiu în calea invenţiunilor, după ce adică aplicaţiunea practică 

 şi-a făcut drum în lume, cu singurul titlu al utilităţiî sale probate. 



Dar din acel moment, de la întâlnirea experienţei cu forma mintală 

 a principiului eî, invenţiunea merge cu paşî neasemănat maî repedî spre 

 desăvîrşire, alături cu schimbările trudelnice şi adesea lung timp înţepe- 

 nite, pe cari rutina singură i-ar fi adus. 



Ca în orî-ce înnoire de lucrări, pe terenul descoperirilor maî ales, se 

 disting în adever doue diferite periode în desfăşurarea lor în timp. Vin 

 dintru'ntâiîi inspiraţiunile carî, din cine scie ce, se deşteptă de- odată în 

 creerul omenesc, ca nisce licăriri neaşteptate în negura de nesciinţă de 

 care spiritul c încă cuprins. împrejurul acestor scânteî fenomenale se în- 



