492 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



desăvîrşit organisată, inspiraţiunile de îndreptarea acesteia în diferite di- 

 recţiuni de utilitate, era o chestiune de timp. 



Robert Fulton (1807) şi fraţii Stephenson (1830), s'au succes în âdever 

 de aprope, pentru a deschide aburului un nou orizont de aplicaţiunî. Din 

 repeziciunea şi înlesnirea comunicaţiunii, prin navigaţiunea cu abur şi 

 prin întemeierea căilor ferate, omenirea trase incalculabile beneficii. Spa- 

 ţiul fu aprope desfiinţat: omul câştigă timp, cunoscinţe şi avuţiî, pe lângă 

 solidaritatea de interese care se stabili între tote naţiunile globului. 



Cu începutul veculuî acesta, descoperirile intrară în faza lor positivă 

 saîi sciinţifică, atât prin imensul domeniu de fapte experimentale ce mintea 

 cucerise, maî ales de la suta a XVI încoa, cât şi prin constituirea defi- 

 nitivă a filosofieî naturale, constant secondată acum de îndoitul şeii me- 

 tod, cel inductiv al observaţiuneî şi al experienţei, şi cel sintetic sau 

 deductiv, acela al analiseî matematice, ajunsă în apogeul desvoltăriî sale 

 de la aflarea calculului infinitesimal. 



Ceea-ce urmă de aci ca progres al maşineî cu abur era îndrumarea 

 dată de un nou corp de doctrină mecanică, Termodinamica. 



L. Sădi Carnot aduse pentru prima oră (1824), într'o memorabilă scriere, 

 chestiunea desluşită a principiului de funcţionare al unei maşini termice, 

 încercând a fonda teoria acţiuneî sale. 



In căldare, apa transformată în vapor, represintă o cantitate determi- 

 nată de căldură care s'a înmagazinat în acest fluid, servindu-î ca vehicul 

 în trecerea sa prin cilindru. Câtimea de căldură ridicată din căldare este 

 matematicesce egală cu aceea pe care aburul, eliminat din piston, o varsă 

 în condensator, cu singura deosebire de temperatură, datorita formei fi- 

 nale a fluidului destins. Tot ast-fel, în motorele idraulice, volumul saîi 

 cantitatea ponderală de apă care a fost aruncată de receptor, este con- 

 stant egală cu acea primită de la stăvilarul de sus, nivelul singur fiind 

 diferit. 



Fazele fenomenului, la motorul cu abur, reîncep cu fie-care cursă a 

 pistonului, formând un ciclu închis. 



Travaliul câştigat depinde de variaţiunea temperaturii ce vehiculul în- 

 cercă între cele doue stări extreme, iniţială şi finală, şi este matemati- 

 cesce mărginit de valorea diferenţiî acestor temperaturi. O curgere prin 

 urmare de caloric de la un corp cald către altul relativ rece, constitue 

 în principiu un izvor de travaliu, tot-d'a-una în mesura temperaturii ce 

 vehiculul pierde în trecerea sa prin motor. Un criteriu sciinţific de com- 

 paraţiune a motorelor se stabilea în modul acesta : puterea şi perfecţio- 

 narea unei maşini se judecă după câtimea transportului de căldură ce 

 pote efectua, tot restul condiţiunilor funcţionarei remâind aceleaşi. Şi va- 

 lorea numerică a transportului se citea în diferenţa nivelului termic, dintre 



