494 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



pedirea definitivă a chestiunii, începe de la renumitul inginer francez Marc 

 Seguin (1839). Acesta precisa pentru prima ora faptul, că travaliul do- 

 bândit prin maşinele cu abur este invariabil datorit unei ckeltuelî de căl- 

 dură, matematicesce corespundetore cu efectul dinamic câştigat. Orî-ce 

 fluid, încăldit sub presiune, pote produce o muncă mecanică, dacă seim 

 utilisa căldura încorporată din acel fluid. 



Doî anî maî târdiu, d-rul Robert Mayer întrebuinţa cel d'întâiu ("<i; 

 mirea de echivalent mecanic al căldurii, şi formulă clar tema experienţei 

 prin care valorea acestui echivalent ar putea fi determinată. E nevoe, 

 după ideia luî Mayer, să se cunoscă hotărît înălţimea de la care urmeză 

 să cadă o greutate cântărită, pentru ca travaliul efectuat prin acesta că- 

 dere să serve la încăldirea cu un grad a unei mase date de apă. Valo- 

 rile aflate însă de acest învăţat, pe cale de experiment, ca şi prin metod 

 analitic, erau departe de adever. 



Puţin timp după acesta, un eminent fisician şi inginer danez Colding dede 

 la lumină resultatele unor nouî experimente asupra determinării echiva- 

 lentului, dedus din căldura desvoltată prin frecarea a doue corpuri so- 

 lide, dar valorile date de acesta erau de asemenea eronate. 



Distinsul merit al deslegăriî acestei delicate şi anevoiose cestiunî era 

 reservat fisicianuluî englez, M. Joule. 



După variate şi numerose încercări, lung timp urmărite, celebrul savant 

 aşedă procedarea clasică a calculării echivalentului, prin mesura compa- 

 rată între încăldirea unui volum determinat de apă şi travaliul produs de 

 căderea unei greutăţi ce punea în mişcare axul aripilor unei mori. Ari- 

 pile acestei mori agitau şi încăldeau volumul mesurat de apă, în care ele 

 se învîrteau. 



Valorea medie dată de Joule (1845—1849): 



425 kilogramometre, 



fu unanim privită ca exprimând echivalentul real al căldurii, cu acest 

 înţeles lămurit, că o calorie, transformată în travaliu, este de-o-potrivă cu 

 425 kilogramometre. Acesta muncă se pote obţinea dacă unitatea de căl- 

 dură este total utilisată. Invers avem conclusiunea, că un kilogramometru 

 egaleză 0,00235 din calorie : echivalentul dar calorific al travaliului con- 

 sumat. 



Intinseleşi clasicele lucrări de verificare ale d-luî Gustav Hirn (1858 — 1862), 

 întăriră resultatul obţinut de Joule. 



Pe temelia unui vast material de experimente din cari resultă maî în- 

 tâia determinarea esactă a parametrelor fisice relative la gaze şi vapori, 

 sciinţa Termodinamicei se ridică în totă măreta eî constructiune. 



