BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 49? 



dintre căldura potenţială a combustibilului şi aceea pe care apa din căl- 

 dare şi-o incorporeză efectiv. 



Prin faptul distanţiăriî cât maî mari a temperaturelor extreme, să ex- 

 plică în ce mod gazomotorele întrecură în rendement maşinele cu abur, 

 chiar de la primul pas ce ele făcură în industrie. Temperatura la care 

 se ridică amestecul explosiv comprimat, chiar în interiorul cilindrului, 

 care servă aci şi de căldare, este cu mult superioră temperatureî la care 

 ne este permis să aducem aburul în cele maî perfecte cazane. S'ar fi părut 

 însă că o compensaţiune trebuia să se întâmple prin aceea că gazele arse 

 eşiau din gazomotore de asemenea forte încăldite ; spaţiul însă între cele 

 doue temperaturi extreme remânea totuşi cu mult maî mare, de cât era 

 posibil să se realiseze la motoriî cu abur. 



După cum în receptorii hidraulicî năzuinţa recomandată de teorie, pentru 

 obţinerea maximuluî de travaliu, este de a primi apa lin şi cu încărcarea 

 cât maî înaltă, — eliminând-o din motor fără iuţelă, tot ast-feL în mar- 

 ginele termice, obţinerea travaliului ideal depinde de utilisarea totala a 

 călduriî vehiculului, primindu-1 adică în corpul cilindruluî cu cea maî înaltă 

 temperatură pe care i-o pote da o căldare, şi aruncându-1 apoi în con- 

 densator la temperatura de zero absolut. La acesta temperatură, ori- ce 

 energie internă a vehiculului ar fi în adever sleită. Practic vorbind însă, 

 acesta temperatură teoretică «nu-î maî uşor de atins, dice dl Witz, de 

 cât centrul globuluî pămîntesc», căci numaî acolo în adever, ca şi în 

 punctul zero absolut, energia potenţială a fluidelor ar fi integral utilisată. 



In definitiv, cu acest ţel teoretic înainte, totă opera sciinţeî ca şi a 

 techniceî se îndrepta către eftinirea forţelor carî se pot pune la serviciul 

 unei societăţi. Pregătirea tuturor nevoilor consumaţiuneî, carî neapărat 

 chiarnă concursul forţeî pentru producerea lor, devin ast-fel maî accesibile 

 şi suma bunuluî traî cresce. 



Şi utilisarea aburuluî la tensiuni marî, şi perfecţionarea cazanelor cu 

 aceea a vetrelor, şi desăvîrşirea organică a maşiniî care tescuesce până 

 la limită posibilă caloricul din abur: tote către acest scop tind în cele 

 din urmă, căci cerinţele sciinţeî teoretice la olaltă se traduc, în viaţa reală, 

 prin eftinirea şi respândirea forţeî mecanice. 



Virtual, un kilogram de cărbune, represintă in medie 8000 caloriî, sau 



425 X 8 000 = 3.400.000 kilogramometri. 



Preţuirea unuî motor, ca efect dinamic, devine ast-fel forte simplă, după 

 cele dise maî sus: cât combustibil consumă şi cât travaliu util produce, 

 coeteris paribus. 



Uşor ne putem face dar o idee despre progresul realisat în timp de 

 cincî cuarturî de secol, de maşina cu aburî, din privirea tabelului ce tran- 

 scriem aci, după Thurston: 



