502 



BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



La exposiţiunea din Chicago, 1893, un nou motor de felul acesta al 

 d-luî dr. Gustav de Laval, se arată totuşi superior. 



In câte-va trăsuri generale, turbina Laval ocupă un spaţiu forte mic: 

 palatele receptore, fixate pe un arbor flexibil, gros abia cât un creion, 

 au în diametru 14 centimetre, în medie; numeral rotaţiunilor, când ten- 

 siunea vaporului este mare, ajunge până la jo mii pe minut, cu o iu- 

 ţelă periferică de 400 metri. . . O serie de angrenagiî elicoidale, modereză 

 iuţelă arborului de travaliu. Consumaţiunea de T "aporî scade până la 7 

 kilograme pentru cal-oră, cu un rendement economic ce pote trece peste 

 0,25 . . . 



Cele mal bune turbine nu consumă maî puţin de 10 klgr. vapor, pentru 

 acelaşi travaliu. . . 



Aceste turbomotore, caracterisate prin marea lor iuţelă de rotaţiune, 

 aii fost totuşi forte bine primite maî ales în doue direcţiuni industriale 

 în comanda dinamurilor ce servă la iluminatul electric, şi în marina de 

 război ca aruncătore de torpile, aplicaţiunî în cari este nevoe de o iu- 

 ţelă rotativă excepţional de mare Cu acelaşi succes, ele pot servi la 

 punerea în mişcare a ventilatorelor, precum şi a pompelor rotative . . . 

 Perfecţionarea crescândă de care ele au dat dovadă, le păstreză de sigur 

 şi alte căî de aplicaţiunî. 



Faţă chiar cu resultatele până aci obţinute, s'ar putea crede că dru- 

 mul a nouî studiî şi încercări, în lucrarea aburuluî ca curent liber, este 

 cu totul închis. 



Numeral combinaţiunilor însă în cari o masă fluidă pote evolua între 

 doue temperaturi limite, este indefinit, şi descuragiarea nu are dreptul 

 de a cuprinde studiul maî depărtat a chestiunii. 



Cu totă slaba atracţiune ce o turbină eminamente prin reacţiune, în 

 felul eolipileî luî Heron, presinta a 'priori, prin faptul condiţiunilor puse 

 unuî rendement acceptabil, totuşi eu am format din înjghebarea unuî 

 motor termic, pe principiul reacţiuniî, obiectul unuî studiu îndelungat. 



Ca maşină idraulică, turnichetul saii mora luî Barker, cum se numesce 

 obicînuit în Fisică, nu este în adever de recomandat, faţa cu tipul celor- 

 l'alte turbine, carî se trag de la Euler şi carî sînt întemeiate fie pe prin- 

 cipiul reacţiuneî, fie pe acela al comunicăriî directe a forţeî viî. Ca să 

 atingă un rendement apropiat de al tuibinelor, turnichetul idraulic re- 

 clamă o anume disposiţiune a tuburilor de reacţiune, care de altmintreiî 

 se pote realisa, dar maî ales se cere o extra-ordinară iuţelă de rotaţiune 

 şi acesta e punctul nepractic, în caşul când arborul de transmisiune 

 ajunge la un diametru maî pronunţat spre a primi un debit mare de 

 fluid . . . 



Nu e aicî locul de a insista asupra însuşirilor ce o asemenea rota ar 



