o součtu úhlů obvodových v mnohoúhelníkovém tahu. 9 



Dle uvedeuých pravidel možno určiti v každi^in případe správný 

 azimut příslušné polygonové strany. Jelikož vychází se od rovnice 



1 , n 



a„ _ 2 . n — 1 -|- (^n—l dt 1 80 , 



nehodí se dobře uvedeuý způsob k odvození kontrolní rovnice pro 

 součet úhlů obvodových polygonového tahu. Abychom odvodili pří- 

 slušný vzorec, vycházíme ojjět od rovnice 1. 



«„_!.„=: a„_ 2. n-i -f" «»«-i — 180° . . . .(9.) 



Obecnou platnost této rovnice omezíme opět podmínkami a to: 



a) Úhly azimutálné a počítají se směrem od -|- A' k -|- F od 

 O" -360«.^ 



b) Úhly obvodové co počítají se stejným směrem jako úhly azi- 

 mutálné od strany předchozí k následující. 



c) Vyjde-li z rovnice 9. záporný úhel aziniutálný, zavede se 

 místo něho doplněk na 360". 



d) Vyjde-li z rovnice 9. azimut >• 360°, zavede se místo něho 

 azimut zmenšený o 360*^. 



Pro vlastní stanovení azimutů užije se podmínky c) a d), jakož 

 i rovnice 9. 



Jsou-li měřeny úhly obvodové v polygonovém tahu P^ . . . P,,, 

 a je-li dán azimut «jj prvé strany P-^ P^, určíme postupně další azi- 

 muty dle uvedených pravidel. 



«23 = «12 +«2 — 180" 

 «3^ -«,3-^03—180« 



a 



, = «3, + «, -180« 



«55== «^, + 03,— 180' 



agj = a.^+a3, — 180° 



a'^g=za„ 4-03.-180"; vyjde úhel > 360° a 



zavede se a^^ = a'»g — 360" 

 a'gj, ^ a^j^ 4- C3g — 1 80° ; vyjde záporný úhel 

 — a'gg, zavede se «gg =: 360° — «'^^ 

 a'g . ,0 =: «gg 4- Og — 180°; vyjde úhel a\ . ^^ 



> 360° a zavede se «g . j„ = «'^ . ^ — 360" 

 «toM = %-io + «io~180° (10.) 



Obdržíme tedy z rovnice 9., šetříme-li uvedených pravidel správné 

 azimuty jednotlivých stran. Záporný azimut a'gg obdrželi jsme při 

 vrcholu Pg, a jsou obé ramena obvodového úhlu co^ vpravo od rovno- 



