14 Xi V. Fr. Novotuý: 



difference nesiiií překročiti dovolenou mez odchylek stanovenou in- 

 strukcí z r. 1887. Hodnota násobku ISO*^ určena jest rovnicí: 



r =z n— 2-\-2 {m - p), 



kde mají jednotlivé členy známý význam; platí tudíž kontrolní rov- 

 nice pro soustavu pravoúhlých souřadnic katastrálných : 



íi— 1 



«12+S Ö = «'.-!.«+ {w-2 + 2(m-2?)} 180° . . . .(13.) 



Porovnáme-li tuto rovnici s rovnicí 8. pro polygonový tah, ve 

 kterém osa A^ shoduje se s jednou polygonovou stranou, shledáváme-, 

 že rovnice tyto jsou totožné, jakož i že jednotlivé členy mají stejný 

 význam. 



Značí totiž v obou případech : 



n . . . . počet vrcholů, počítaje v to bod počátečný a koncový. 

 m . . . počet úhlů směru aneb úhlů azimutálných >• 360". 

 p . . . . počet úhlů směru aneb úhlů azimutálných záporných. 



Uhly směru > 3(30" vyskytují se při oněch úhlech obvodových, 

 jichž obě ramena jsou nad rovnoběžkou s osou X 



Azimuty >• 360° vyskytují se v tahu sestupném při oněch 

 úhlech obvodových, jichž ramena jsou v levo od rovnoběžky s osou X. 



Záporné úhly směru vyskytují se při oněch úhlech obvodových, 

 jichž obě ramena jsou 2^od rovnoběžkou s osou X 



Záporné úhly azimutálné v tahu sestupném vyskytují se pak 

 při oněch úhlech obvodových, jichž obě ramena jsou v právo od 

 rovnoběžky s osou A". 



Sledujeme-li polygonový tah vyznačený v obr. 1., shledáme, že 

 záporné úhly směru a úhly > 360° vyskytují se v polygonovém tahu, 

 který směřuje k + A'; možno tedy analogicky nazvati tento smér 

 směrem sestupným a směr opačný, směřující k — X, směrem vze- 

 stupným. 



V obr. 4. jest n. p. polygonový tah Po, Pg, P4, P5 (položený 

 směrem osy A), tahem sestupným, jelikož směřuje k -\- X. 



Polygonový tah P., P^, P^,, P, pak tahem vzestupným, jelikož 

 směřuje k — X. 



V polygonovém tahu sestupném, jak seznali jsme, vyskytují se 

 úhly směru záporné a > 360°, které nemají se vyskytovati v polygo- 



