Monografické studio o rodu ostružianíku (Kubus L.) v Čechách. 3 



COŽ při materiálu tak obsáhlém cenu práce jakožto celku nezmenšuje. 

 Možno uvésti jmenovitě, že Fookb ve spisu svém některým malým 

 plemenům a odrůdám poskytl místa, o jiných však, zajisté s prvými 

 aspoň z části rovnocenných, ani mezi synonymy se nezmiňuje, což při 

 účelu a zařízení knihy v jiných, dosud upravených statích tak ze- 

 vrubné všecky patrné odrůdy i formy ve známém uspořádání žebří- 

 čkovém zaznamenávající, není na místě. Tak zůstaly v Synopsi nepo- 

 všimnuty na př. některé výsledky rakouských batologů z posledních 

 dvou desetiletí. 



V přítomném pojednání autor v závěrečném přehledu soustavném 

 i v následujících dvou odstavcích podává výsledky sbírání a pozoro- 

 vání svých na rodu ostružinníků (Rubus L.), jež v rozličných krajích 

 českých od r. 1899. prováděl. Pěknou suitu východočeských tvarů 

 namnoze kritických poskytl autorovi zasloužilý botanik český pan 

 B. Fleischer, ev. ref. far. v Sloupnici. Ostružinníky z okolí plzeňského, 

 jakož i dobrý materiál srovnávací zapůjčil laskavé pan Fr. Maloch, 

 odborný učitel a starosta Klubu přírodovědeckého v Plzni. Podobnou 

 ochotu prokázal i p. Fr. Kovář ve Žďáře na Moravě; z ostatních če- 

 ských sběratelů příspěvky poskytli ještě zvláště pp. Karel Domin, 

 assistent české univ. v Praze, a kand. prof. Napoleon Radba. — Ježto 

 pak některé dobré typy v dosavadní floristické literatuře české se 

 neuváděly — tak zvláště autor Prodromu květeny České, loni zemřelý 

 prof. dr. L. Celakovský, ve stránce soustavy ostružinníků přidržel se 

 dílem starého vzoru Sendtnerova, dílem pak velkou váhu kladl na 

 známosti květeny pruského Slezska, kde však již jistý počet českých 

 a durynských tvarů a velmi mnoho západoněmeckých vůbec zastou- 

 peno není — autor práce této důležitější znaky, jichž třeba k odli- 

 šení dosud neuvedených typů od známých u nás, vesměs však jen ty 

 znaky, jež sám pozoroval, tuto vytkl. Vedle rozpoznaných plemen, 

 resp. druhů, dále některých odrůd z jiných zemí známých, uvedeny 

 i některé vůbec nové odrůdy a formy, dále pak dvě rostliny z vý- 

 chodních Čech, tuto popsané, autor považuje za nové vůbec (R. Ho- 

 lubi, R. Rohlenae). Některé druhy, jakož i něco synonym, dosud v lite- 

 ratuře domácí zavedených, bylo třeba, aspoň na dobu, do které se 

 snad přece existence tvarů jménům těm odpovídajících neprokáže, 

 z květeny české vypustiti. Sem staví se především druh R. afßnis 

 "Wh. N., za který u nás dosud neprávem rozmanité rostliny pokládány 

 byly, tak i jeden interessantní typ skupiny Corylifolii\ z dalších pak 

 hlavně R. rhamnifolius Wh. N., R. thuringensis Metsch, R. hirsutus 

 Wirtg., R. lingua Wh. N. 



