Monografické studie o rodu ostružinníkň (Rubus L.) v Čechách. 7 



III. 



O rozšíření českých ostružinníků. 



Podmínky, jakých vyžadují ostružinníky na půdě, v níž rostou, 

 nejsou přísné. Přece však byly odpozorovány dosti patrné rozdíly 

 nejen v tom, jak četné druhy některá půda je schopna hostiti, nýbrž 

 i v tom, může-li půda určité jakosti geologické podporovati rozšíření 

 jednoho druliu v počtu rostlin hromadném, takřka ve formacích vlast- 

 ních. I bylo tak zjištěno, že na vápencovém podkladě většině ostru- 

 žinníků se nedaří, a lze říci, že mnohé druhy půdě silně vápnité do- 

 cela se vyhýbají. Odchylné poměry nalezneme však na křídových 

 opukách východních Cich, kde v lesích a zejména po keřnatých 

 stráních postihneme v převaze kře několika plemen skupiny Candi- 

 cantes; typů z jiných skupin bývá tu poskrovnu. 



Zvláště vítaným podkladem je ostružinníkům písek z rozpadlých 

 pískovců nebo z náplavů, kde ovšem se zvětralými částicemi hlinitými 

 nebo slinitými i hojnost lesní prsti se mísí; v takové poloze shledáme 

 často na malém prostranství celou řadu pěkných druhů a plemen, 

 i může tu býti za příklad uveden les „Na Hradcích" u Holic, kde na 

 rovném hřbetu mírného površí uchoval se z rozpadlých kvádrů chlo- 

 meckých písek, který místy na mírných sklonech spláknut byl časem, 

 a zmísil se s prstí a rozpadlou na povrchu opukou březenskou. V je- 

 diném tom lese, majícím sotva 8Ö ha rozlohy, na příhodných polohách 

 stanoveny byly ze sekce Eubatus : 



Rubus suberectus And. 



— — f. crassifolius m. 



— plicatus Wh. N. 



— sulcatus Vest. 



— b) Vestu Focke. 



— thyrsoideus Wimm. a) candicans Whe. 



— — c) thyrsanthus Focke. 



— villicaulis Koehl. a) eu-vilUcaulis Focke. 



— Eohlenae n. sp. 



— radula Whe. f. cinerascens (Uelak.). 



— — f. sparsisetus (Halácsy) 



— — f. umbrosus m. 



— hirtus W. K. 



