22 XXIV. Karel Tocl: 



dvakrát delší svého rapíčkii, široce elepčiiý až okrouhlý, vezpod 

 srdčitý, na konci skrojený v tupoúhlou špičku. Také postranní 

 lístkV; jakož i lístky na větvičkách květních vejčité až okrouhlé. 

 Kvétenství často složité a dole listnaté, osy jen s nečetnýnii, 

 dlouhými jehlicemi, krátce chlupaté a běloplstnaté, s četnými 

 rudými žlázkami stopkatými, leč chloupky málo převyšujícími. 

 Květy nevelké, kalichy běloplstnaté a krátce žláznaté, s ušty 

 zpět překloněnými, plátky české rostliny bílé, tyčinky zvýší zele- 

 navých čnélek. Pozdní druh, koncem července rozkvétající, 



V Čechách východních v okolí Litomyšle v lese „Vylámov" 

 u Sloupnice sbíral druh tento dosud ze severních předhoří alp- 

 ských a z pruského Slezska známý, zasloužilý botanik český 

 p. B. Fleischer, ev. ref. farář ve Sloupnici u Litomyšle. 



Eubus Caflischii Focke. Pruty dole jjříoblé, výše pětihranné, často 

 brázdované, obyčejně huédočerveně naběhlé, roztroušeně chlupaté 

 a se žlázkami stopkatými a malými ostenci; větší ostny na 

 hranách prutů, dole rozšířené jehlicovitě ztenčené a téměř rovné, 

 neb zpět poohnuté. Listy trojené, až znožené pětičetné, řapíky 

 řídce chloupkaté, s četnými drobnými ostenci srpovitými, lístky 

 nestejně dvakrát pilovité, se zuby často zaptřihovanými a jemně 

 končitými, svrchu (u českých rostlin) přitiskle chloupkaté, ve- 

 zpod šedoplstnaté a chlupaté, později též jen bledě zelené. Ko- 

 nečný lístek široce vejčitý, přísrdčitý, v krátkou špičku zakon- 

 čený, postranní a u pětičetných i uejdolejší zřetelně řapíkaté. 

 Kvétenství obyčejně krátce latnaté, dole listnaté, s větvemi aspoň 

 ve střední části od osy hlavní kolmo odstálými; osy (i stopky 

 květní, jež jsou dvakrát delší kalicha i delší) vesměs dlouze 

 a odstále chlupaté, se stopkatými žlázkami a hojnými jehlicemi 

 drobnými, slabě srpovitými. Kalichy šedovlnaté za květu s ušty 

 zpět skloněnými, plátky růžové eliptičné, krátce nehetnaté, ty- 

 činky delší čnělek. 



Druh tento, zaujíraající střed mezi typy: E. bifrons Vest 

 a R. riidis Wh. N., v Čechách východních sbírán byl v jehlič- 

 natém lese u Džbánovce v okolí Litomyšle ev. ref. farářem ve 

 Sloupnici p. BoH. Fleischerem. — Až na nepatrné odchylky 

 rostliny Fleischerovy s popisem v Syn. Rub. Geim. pěkné se 

 shodují. Sasky batolog H Hofmann považuje rostliny ty za 

 místní druh zvláštní (R. Fleischen Hofm. in litt.). 



— Koehleri Wh. N. Statný, velice ostnitý druh tento jest obyčejně 

 snadno poznatelný. Při povrchním pozorování však snadno lze 



