24 XXIV. Karel Tocl: 



před zráním lysé neb téměř lysé. Druh tento objeven byl pro 

 Čechy v srpnu r. 1902. na vycházce autora s p. Nap. Kadbou, 

 kand. prof., v okolí Benešova v Posázaví, a to v lese „Pod 

 Skalou" u Postupic. 



Kubus ScJdeicheri Whe. Výtečný druh, v normálním vývoji lehce po- 

 znatelný již prvním pohledem na ostny na povrchu ročního prutu 

 směstnané, slámožluté, z rozšířené zpodiny ztenčené v jehlici 

 zpět zahnutou, z pravidla však něco kratší průměru prutu; též 

 před úplným rozkvětem lata koncem bývá převislá, a stopky 

 úplně vyvinuté, kolmo rozestálé bývají obyčejně 2 — 3krát delší 

 květů; posázeny jsou dosti hustě krátkými jehlicemi žlutavými, 

 a žlázkami stopkatými, z nichž jen nemnohé přesahují odstálé 

 chlupy stopek květních. — Porůznu objevují se však též formy 

 s pruty velmi řídce ostnitými, zevnějškem nenepodobné druhům 

 zvláště : R. Bellardii Wh. N. a R. serpens Whe.. které často 

 v tomtéž pásmu společně se objevují, leč již dle tenkých stopek 

 květních se žlázkami krátkostopečnými lze takové — ponejvíce 

 stinné — tvary rozpoznati od prvého, od druhého pak liší se 

 tyto rovněž stopkami květními, jež u R. serpens Whe. jsou 

 téměř bez jehlic a kratince plstnaté. — R. Schleicheri Whe. 

 v Čechách místy je velmi obecný druh, tak zvláště po krajích 

 lesních brdského pásma; v širším okolí plzeňském též na více 

 místech (Fr. Maloch) ; Dolní Lukavice u Přeštic (týž). Ve vý- 

 chodní části země řídčejší; na př. v okolí Hermannova Městce 

 (Ig. F. Zoernig). 



— Schleicheri Whe. b) Madhae ssp. n. Pruty roční položené, sotva 

 poněkud pětihrauné, hnědočerveně naběhlé, ojíněné, s roztrouše- 

 nými chlupy odstálými, stopkatými žlázkami a rudými jehličkami, 

 s ostny slabými, z rozšířené, zmačklé zpodiny v jehlici zpět 

 skloněnou zakončenými. Listy vesměs trojčetné, s palisty čárko- 

 vitými, vysoko na řapík pošinutými; řapíky s nečetnými, jem- 

 nými jehlicemi a žlázkami většinou krátkostopečnými, v dolní 

 části svrchu mělce žlábkovité. Lístky postranní řapíčkaté, ko- 

 nečný svého řapíčka 4— 5krát delší; kraj lístků tuhých pravi- 

 delné vroubkovanopilovitý, svrchní strana jejich s hojnými chloupky 

 přitisklými, spodní strana sivozelená, tamtéž nervy krátce jen 

 pýřité, jinak povrch lysý. Konečný lístek široce vejčitý, na zpodu 

 uťatý nebo mělce vkrojený, zpředu zúžený ve dlouhou, útlou 

 špičku jakoby nasazenou. Lístky postranní skoro téhož tvaru 

 jako lístek konečný, a téhož o málo menší. Větévky květní 



