Monogralické studie o rodu ostružirinikii (Rul)us h.) v Cechách. 25 



dlouhé, oblé, v části střední s velikými listy trojčetnými, v jichž 

 úžlabí obyčejně nesou šikmo odstálé hrozny, asi z délí řapíka 

 listového. Zmenšené listy jednoduché objevují se ještě bezpro- 

 středně pod vrcholem laty; osa hlavní sem tam zprohýbaná 

 s delšími ostenci a drobnými žlázonosiiými jehlicemi rudými, 

 větvičky laty i stopky květní s krátkými jehlicemi, méně čet- 

 nými než u J'. Schleicheri, tenkou plstí bělavou obalené, kterou 

 sotva přesahují četné rudé žlázky, velmi krátce stopkaté (sotva 

 které něco delší průměru stopek). Květy poměrně malé, spíše 

 menší ještě než u R. Schleicheri, kalichy vně s tenkou bělavou 

 plstí, krátkými žlázkami stopkatými a četnými drobnými jehlič- 

 kami, zvláště na plodu téměř ježaté; ušty kališní za květu zpět 

 překloněné, později rovnovážně a na plodu šikmo odstálé. Ty- 

 činky mnohem kratší čnélek, téměř jednořadé; čnělky narudlé, 

 ptístíky mimo čnélek a později i nezralé peckovičky ještě s hojnou 

 plstí na povrchu. Po odkvětu zvlášt nápadnou plstí bélošedou 

 mezi tyčinkami a čnělkami pestíky vynikají. 



Plemeno zde popsané, jež snad je dobrým druhen), nutno 

 přiřaditi k R. Schleicheri, ač rozličnými znaky se liší a k dalším 

 tuto uvedeným druhům skupiny Glandulosi přistupuje (na i)ř. 

 délkou tyčinek a barvou čnélek shoduje se s R. Guentheri Wh. 

 N,, a pod.) od každého z těchto však podstatně se odchyluje. 



Brda: V okolí Rožmitálu, a to v lesích pod Štěrbinou, 

 v srpnu r. 1901. autorem objeven a ku cti mladého batologa 

 českého Nap. Radby tuto pojmenován. 



Rubus serpens Whe. Pruty položené, oblé i slabě hranaté, ojíněné, 

 s chlupy, žlázkami, jehlicemi a ostenci na povrchu; ostny větší 

 srpovité, mimo tyto jehlice tenké délky stejné i delší; vůbec 

 od ostnů k stopkatým žlázkám zastoupena tu souvislá řada pře- 

 chodů, jak též u dalších tuto vytčených druhů skupiny Glandulosi. 

 Listy 3-znožené 5četné, lístky nestejně pilovité, obak zelené, 

 chlupaté, konečný lístek na řapíku 3— 4krát kratším, vejčitý, 

 srdčitý a v před zakončitý. Větévky květní slabě ostnité, s listy 

 trojčetnými, lata hroznem ukončená, obyčejně dole s hrozny 

 úžlabními ; větve laty a stopky květní plstnaté, zvláště stopky 

 pak skoro vesměs jen se žlázkami kratičce stopkatými, tudíž 

 nad plsť sotva vyčnívajícími. Stopky květní s řídkými drobnými 

 jehlicemi, poměrné dloulié; květy dosti drobné, k«lichy za květu 

 s ušty zpět překloněnými, za plodu vzpřímenými; plátky po- 



