2 XXVI. Jaroslav Loško : 



Jelikož však důkaz pro toto tvrzení byl proveden pouze na 

 žláze některých Gammarů {Gammarus a Nipliargus) a dvou Isopodů 

 {Titanethes a Ligidhim), oil hodlal jsem se na radu ctěného učitele 

 svého, p. prof. Vejdovského dokázati totéž na skořápečné žláze i ji- 

 ných rodů Isopodů, po případě i u jiných skupin Crustaceí. K tomu 

 cíli užil jsem ke studiu této žlázy následujících rodů: Asellus, Idotea, 

 Porcellio. 



Isopodi vůbec a zejména k naznačenému úČelu, kde se jedná 

 o konstatování elementů docela nepatrných, jsou pro houževnatost a 

 křehkost chitinu materiálem velmi nepříznivým. Jelikož však jedno- 

 tlivé orgány vykonávají též u určitých individuí fysiologickou funkci 

 s větší neb menší intensitou, tedy ex contrario může, respektive musí 

 býti též povaha a histologická stavba jejich přizpůsobena oné intensité 

 fysiologické činnosti. 



Podobně i tykadlová a skořápečná žláza Crustaceí vystupuje 

 u jednotlivých individuí s větší neb menší stavbou příslušných ele- 

 mentů. Příčina jest očividná. Jest pravděpodobné, že předkové Arthro- 

 podů byli nějací Annulatům podobní členovci. Měli tedy bezpochyby 

 ve všech segmentech nefridie jako Annulati dnešní. 



Za důkaz uvádím pouze Peripata, u něhož nefridie se zaklá- 

 dají též ve všech segmentech. Než z nevysvětlitelné příčiny orgány 

 ty u většiny segmentů vymizely a udržely se jen v těch místech, 

 která byla pro snadné odstraňování výměšných hmot nejpříznivější. 

 U některých individuí však i tyto zbylé orgány nevyhovovaly a de- 

 generovaly a na jich místo ovšem nastoupilo jednak mesodermální 

 pojivo, jednak vyvinuly se orgány docela nové. Pakli takovým způ- 

 sobem bylo o sesílení intensity exkreční činnosti postaráno, jest sa- 

 mozrejmo, že elementy orgánu původně pro exkreci výhradně urče- 

 ného, nerepraesentují se v té velikosti, v jaké by vystupovaly, kdyby 

 oněch reservních orgánů nebylo. 



A k tomuto momentu nutno ovšem přihlédnouti zejména při 

 zjišťování nějakého charakteristického znaku v anatomickém rozboru 

 a pracovati z počátku s materiálem, který pro ono charakteristikou 

 jest nejpříznivější. Probírati morfologii nefridií korýšu jenom na ně- 

 kterých zástupcích Isopodů, bylo by thema zajisté velmi obtížné, 

 kdybychom neznali dříve neobyčejně velké a úplně zřetelné jedno- 

 tlivé elementy oné žlázy na některých zástupcích Gammarů a í^i- 

 phargů. Materiál, jak jsem se již zmíuil, jest velmi nepříznivý. Jak 

 konservace tak i praeparace vyžaduje delší zkušenosti a trpělivosti, 

 než možno těšiti se z výsledků poněkud uspokojujících. Hlavní obtíž 



