6 XXX. Oldřich Košťál: 



nad sebou, dobře vyložiti, neboC poměry prostorové při zakládání se 

 pruhého páru listů jsou obdobné poměrům, za jakých se zakládal 

 první pár listů, který ovšem později srostl v pochvu. Že třetí pár 

 listu svírá G druhým párem úhel 90°, lze vyložiti jednoduše tak, že 

 na vrcholu úžlabního pupenu není pro nové hrbolky listové jinde 

 místa, nežli v mediane na přední a zadní ploše vrcholku. 



Další moje pozorování týkají se klíčních rostlin Dubu {Querciis 

 Pliellos). Druh ten patří do sekce Erythrohalanus a vyznačuje se 

 celokrajnými, více méně kožovitými listy. Číšky u sekce té mají malé, 

 přitisklo šupinky a plody uzrávají ve dvou létech. Také u Quercus 

 Phellos jsou veliké jeho pupeny obaleny četnými, kožovitými šupinami. 

 Xa přiloženém vyobrazení 11. podán je příčný řez hlavní osou klícní 

 rostlinky a podpůrným listem, v jehož úžlabí sedí mladý pupen. Pod- 

 půrnému listu přináleží po obou stranách jeho sedící a značně vyvi- 

 nuté palisty. Transversiilně uložené dva phyllomové útvary na mladém 

 pupenu neodpovídají však zde jako u Álnus cordata palistům, nýbrž 

 jsou to pravé listy. Čepelka ovšem ani zde nevyniká velikostí nad 

 pali&ty po obou stranách její částečně k ní přirostlé. Tedy u tohoto 

 dubu, zajímavého tím, že v čas jeho oplodnění nejsou ještě ani číška 

 ani pouzdra vaječná vytvořeny a že se počnou tvořiti až po vyko- 

 naném zúrodnění, máme ještě tu odchylku, že jeho dva transversalně 

 uložené phyllomy na úžlabním pupenu jsou pravými listy. Je však 

 pravděpodobno, že na zimních pupenech druhu tohoto shledali bychom 

 tytéž poměry, jako u jiných Cupulifer, neboť naše pozorování týkají 

 se klíčních rostlinek, u kterých úžlabní pupeny mohou již letos v po- 

 stranní větévky vyrůsti. 



Konečná moje pozorování vztahovala se k Bríze (Befida alba), 

 jejíž pupeny jsou velmi nevhodné ku pozorování. K íixnční tekutině 

 (pikro-octové směsi) bylo nutno přidati 2° ^ kyseliny sírové, aby pu- 

 peny se daly řezati mikrotomem. Obrázek 12. podává nám toliko 

 úžlabní pupen příčně proříznutým na němž si však velice snadno do- 

 myslíme příslušný mu podpůrný list a matečnou osu. Srovnáme-li 

 poněkud blíže vyobrazení 7., pro Ahnis cordata platící, s tímto 

 12. patřícím Bříze, seznáme, že vyobrazení ta jsou v hlavních rysech 

 totožná; nebof i zde první list stojí adossovaně, jeho čepel je u po- 

 rovnání se svými palisty nepatrná a tyto zaujímají polohu transversalní 

 vzhledem k vegetačnímu vrcholu mladého pupenu. Tedy zde, podobně 

 jaku u Ahms cordifolia potvrzují i tyto palisty Břízy bílé výklad prof. 

 Velenov-ského na Habru učiněný. U Betida alba možno však ještě 



