Pásmo IX. křídového útvaru v Pojizeří. 9 



Šikmé loupatelnosti rozpadávají v nerovné kusy a třísky. Ve slínech 

 vězí koule křemitého vápence tmavošedého. U nejvyššího místa ve 

 stráni jsou tytéž vrstvy, ale na povrchu rozpadávají se v rezavou 

 půdu. To ukazuje na vetší přítomnost glaukonitu, jako to bývá v nej- 

 vyšší poloze pásma IX., v souvrství d. 



Ve vrstvách nad cihelnou shledal jsem : 



Inoceramus Brongniarti (velké exempl,). 



Serpula socialis. 



Fukoidy. 



Štěrk s pískem a na ném hlína duvialního útvaru pokrývají 

 nejvyšší polohu pásma IX, až ku Vinici. Místy je hlína je;i malé 

 mocnosti, tak že se oráním i štérk pod ní ležící na povrcli dostane, 

 místy chybí hlína. Snad pololia „Křemen" zvaná poukazuje na zdejší 

 oblázek křemenný. Po silnici k Slivnu dojdeme ku kopci „Vinici", 

 kde již pásmo X. je uloženo. Hranice mezi pásmein IX. a X. bude 

 tu ve výši 260 m n. m. 



V nejvyšší části vrchu, na němž Nové Benátky se rozkládají, 

 jsou t}d:éž vrstvy pásma IX. (srovnej profil 26. při pásmu VIII. a 

 obr. 8.), ale úplně zastavěné. Zde považoval Frič^") naše pásmo IX. 

 spolu s pásmem VIII , VII. a VI. za trigoniové vrstvy svých Jizer- 

 ských vrstev, to jest za naše souvrství IXc. 



Zajdeme nyní na levou stranu Jizery, na protější Jiřičkou vy- 

 sočinu, abychom i tam poznali pásmo IX. 



5. Jiřice. 



Profil 3.5. Obr. 8. 



Při S. okraji obce Jiřic byly u silnice odkopány vrstvy, z nichž 

 dvě zvláště svědčily o příslušenství ku pásmu IX. (Vrstvy 2. a 3. 

 násled. profilu.) 



Profil 35. 



3. Kremitý vápenec gJaukonitický, na povrchu rezavý, dále od povrchu 



modravý 0-2 m 



2. Písčitý slin glaukonitický Šedý S modravými skvrnami, sypký 3'0 „ 



1. Hlouběji pokračují pevné písčité sliay glaukonitické střídající se s kulo- 

 vitými modravými, křemitými vápenci v pevných lavicích. 

 Pásmo IX. může tu zaujímati výšku mezi 230 a 246 m n. m. 



^°) Jizerské vrstvy, str. 3+. obr. 20., vrstva 5'. 



