136 XXXII. Čeněk Zahálka: 



se nám však přece vystihnouti rozdíly fysikálnilio rázu. Pásmo VIII. 

 odděluje se v rovné vrstvy, kdežto pásmo IX. v nerovné. Vrstvy 

 pásma IX. oddělují se mimo to následkem šikmých trhlin po zvětrání 

 v nepravidelné kusy, třískám podobné. Pásmo VIII. má vápencovitější 

 pískovce více v lavicích seskupené, které teprve větráním na povrchu 

 v koule se rozpadávají. Ten úkaz je v pásmu IX. vzácnějším. Zde 

 více koule, boule a pecky vápnitějšího pískovce nepravidelně jsou 

 v matečné hornině roztroušeny, jsou i v čerstvém lomu znáti, a při 

 lámání dělí se kámen dle těchto boulí v nepravidelné oblé kusy. 



Větší množství skamenělin v pásmu IX. a velká chudoba 

 v pásmu VIII. , větší množství glaukonitu zvláště ve vyšších polohách 

 pásma IX. uež-li v pásmu VIII., jsou též okolnosti, na které při vy- 

 mezení základu pásma IX. zřetel bráti dlužno. 



O patru pásma IX. 



Patrem pásma IX. je pásmo X. po každé stránce velmi char- 

 akteristické a od pásma IX. úplně rozeznatelné. Již jeho nejhlubší 

 souvrství, které jsme znamenali v západočeském útvaru křídovém Xa, 

 je svérázné. Obyčejně bývá velmi glaukonitické. V jižním Pojizeří je 

 ze slinitého jílu složené, s význačnými jádry gastropodů, jichž hmota 

 pro množství glaukonitu bývá často zelenavá neb tmavá, po zvětrání 

 i hnědá a s množstvím Ostrea semiplana. Poněvadž tato vrstva bývá 

 však zřídka kdy přístupna, poněvadž spolu s vyššími vrstvami snadno 

 zvětrá a výbornou půdu dává, neb bývá zakryta splavenými vyššími 

 sliny neb slinitými jíly, an mocnost její pouze 1 m neb málo nad 

 1 m obnáší, proto nejblíže vyšší jíly neb sliny pásma X. nad sou- 

 vrstvím Xa mohou býti známkou pro patro pásma X. I v tom pří- 

 padě, když vyšší vrstvy pásma X. promění se ve kvádrovcové facie, 

 jako to je zvláště od Mnichova Hradiště až ku Vranovu u Malé 

 Skály a po zvčtrávání zasypávají jílovité nejhlubší souvrství pásma X., 

 přec i tu prozrazuje se toto patro pásma IX. velkou vlhkostí, stu- 

 dánkami a prameny vody. Tu bývají úrodnější pole, mýtí se les, roz- 

 prostírají se obce a v příkrých stráních osady a chaloupky, a sklon 

 povrchu zemského bývá tu mírnější. Zde v severnějších končinách 

 Pojizeří podaří-li se nám odkrýti souvrství Xa, jest toto písčitější, 

 hrubě glaukonitické, gastropoáy nemívají již onen hladký zelenavý 

 povrch, nýbrž hnědý, od hydrátu železitého. I zde však je souvrství 



