Studie jednoduchého kohereiu. 



31 



Tabulka 4. Méření odporu vrstvy chloridu mědičnatcho. 



Méření 

 Deska 



Vrstva 

 Hmota mg 



Tlak 



mm Hfj 



Počáteční odpor JI 



Změněný odpor \Jl 



při íi 



přiz3;[/,] 



při Î1 



pi^i'V,r«2] 



16. 





44-9 



200 



33-6 



6540 



12800 



200 



71-3 

 25-4 



17. 



13-6 



3-8 





88-6 





74-9 



III. ad fg. 



celý den na 











57-1 



15., 13,, 



O 











12-3 



11. 







4060 





9200 







13-6 



13-6 



970 



89-6 



11300 



313 







20-8 



660 



63-6 



(3750) 

 2040 



6-2 







2-1 



10900 





(3900) 



(6810) 



9630 





18. 



19 8 



3-9 



6020 



111-0 



6020 



79-4 



V. viz p. 



na světle 











28-9 



16. 





12-4 



2400 



76-5 



8970 

 9850 

 4800 

 2900 



104-0 

 34-0 



2. Stářím se odpor vrstvy chloridu zmenšuje, osvětlením naopak 

 se zvětšuje, tak že se chlorid chová zcela opačně než jodid. Podobná 

 opačná závislost zdá se býti v platnosti též mezi tloušťkou vrstvy 

 a její odporem. Přirozeně očekázal by každý při silnější vrstvě větší 

 odpor, u vrstvy chloridu ukazuje se naproti tomu (srovnej měření 

 č. 10, 11 a 16) menši odpor při vrstvě silnějši, tak že také tento 

 úkaz zdá se nasvědčovati hypothèse dříve vyslovené o zvláštní povaze 

 vrstvy, do které kuželovitý hrot druhé elektrody asi mnohem lépe 

 vniká nežli při jodidu. Zmenšení odporu stářím vrstvy ukazuje se 

 pěkně při měření č. 16, zvětšení odporu osvětlením vyniká ze srovnání 

 měření č. 11, 13, 15 a 17, ze srovnání měření 10 a 14, 16 a 18. 



