32 XXX VI. V. Novák a B. Macků: 



3. Jako při vrstvě jodidu tak i při vrstvě chloridu záleží odpor 

 vrstvy na iatensitě proudu kohererem procházejícího a jest možno 

 mnohem menší odpor při větší intensitě proudu se vyskytující vyložiti 

 tepelným účinkem proudu kohereru na odpor vrstvy. S výkladem 

 tímto jsou zase v souhlasu veliké poměry odporů při intensitách \ 

 a «3, je-li odpor při intensitě i^ veliký. Tak na př. změní se odpor 

 6680 Si (viz měření č. 1) proudem asi SOOkrát intensivnějším na 

 odpor liOkráte menší, odpor 4060 Si (viz měření č. 17) na odpor 

 46kráte menší, odpor 2400 (viz měření 18) na odpor Slkráte menší; 

 naproti tomu malé odpory 970, 660, 600 (viz měření 16 a 17) zmenšují 

 se jen na odpory 11 — lOkráte menší, nejmenší odpory kolem 300 na 

 7 — 4kráte menší. 



Podobný výsledek ukazuje srovnání odporů měřených při intensitě 

 «1 a i^. Odpor 4160 Si (viz měření č. 14) klesá pri intensitě 

 20.000kráte větší na hodnotu 5300kráte menší, odpor 1010 Si (viz 

 měření 15) na hodnotu 1200kráte menší, odpor liO Si (viz měření 

 č. 10) na hodnotu 1050kráte menší. 



4. Také při vrstvě chloridu ukázaly se dvojí rozdílné změny 

 odporu kohereru způsobené indukčním vlivem jiskry. 



Na rozdíl od jodidu jeví se však při chloridu při trvalých 

 změnách pravidlem za malé intensity proudu kohererem jdoucího 

 evětšení odporu a jen při těch hodnotách odporu, které při malém 

 tlaku a bezpochyby krátkým trváním tohoto tlaku měly hodnotu 

 velkou, nastává jiskrou umenšení odporu. Pravidlu tomuto vyhovují 

 též měření provedená při větší intensitě proudu (i^). pokud se ne- 

 týkají vrstev osvětlených světlem slunečním, u těchto nastává umenšeni 

 odporu při intensitě «g i při větších tlacích. 



Při témže tlaku vlivem jisker ukazují se různé stupně odporu 

 a to ještě v hojnější míře nežli při vrstvě jodidu: Zajímavé jest, že 

 některé hodnoty těchto ustálených odporů vyskytují se při různých 

 tlacích; tak že na tlaku tylo ustálené hodnoty odporu způsobené 

 vlivem jisker tak mnoho nezáleží. Jednotlivé stupně ustálených odporů 

 ukazují pak nepochybný vztah velmi zajímavý, jsou totiž celým ná- 

 sobkem hodnoty odporu, již má stupeň nejnižší. Třeba někdy tento 

 nejnižší stupeň odporu nebyl pozorován, může přece z pozorovaných 

 dat býti odvozen. 



V tabulce č. 5 uvedeny jsou tyto stupně odporu kohereru tak, 

 jak nastaly působením jisker, a to v pořádku vzestupném. Ve sloupci 

 třetím jsou celá čísla, kterými se dělením přepočítávají hodnoty odporu 

 na stupeži nejnižší. Sloupec čtvrtý ukazuje velmi jasně, že podíl jest 



