Studie jednoduchého kohereru. 



35 



nosti celistvýcli nřísobkii téže liodnoty odporu na. jakosti vrstvy, ba ani na 

 tlaku, kterému kontakt podléhá. Výsledek tento jest uvedenými daty 

 dostatečné potvrzen. Nezbývá tedy nežli hledati příčinu buďto v mecha- 

 nické úpravě kohereru nebo ve zdroji oné příčiny, kterou změny 

 odporové nastávají. A tu jest nejbližší domněnka, že příčinou stup- 

 ňových hodnot odporu jest stupňová složitost jiskry elektrické resp. 

 souhrn elektrických vln, jež při výboji z výbojové dráhy se šíří. Ze 

 tyto vlny jsou pak délkami svými v jednoduchých poměrech celými 

 čísly vyjádřených, jest již snadno pochopitelno. Myšlence právě uve- 

 dené odpovídají též okamžité změny odporu, o nicliž dovoluje souditi 

 pozorování úchylek ballistických. 



Jak tyto úchylky probíhají při vrstvě chloridové, o tom poučují 

 měření uvedená v tabulce 6, která jest stejné úpravy jako tabulka 

 číslo 3. 



Při čerstvých vrstvách záleží ballistická úchylka na tloustce 

 vrstvy, na tlaku, intensitě proudu v kohereru a na velikosti ustáleného 

 odporu, na nějž jiskra právě působí. Při slabé vrstvě dostavuje se 

 největší citlivost vrstvy teprve u tlaku 40 — 50 mm Hg, naproti tomu 

 při silnějších vrstvách ubývá citlivosti s tlakem. Při větší intensitě 

 proudu je koherer méně citlivým u slabých vrstev vždy, při silnějších 

 vrstvách však nabývá větší intensitou proudu větší citlivosti při 

 vyšším tlaku. Tak jest na př. při měření : 



č. 10, tlaku 3*1 wm Hg, intensitě i^ největší úchylka 26 — 66 mm 



ě. 11, 



31 



6-6 

 6-6 



27-7 

 277 

 24-8 

 24-8 

 34-6 

 34-6 



15 

 73 



310 

 246—296 

 327 

 68 

 290 

 71 



za to však při měření : 



č. U, tlaku 438 mwi Hg, intensitě i^ největší úchylka 199 



„ 43-8 „ „ „ i, „ „ 280 



č. 16, , 449 , „ „ i, „ „ 155 



„ 44-9 „ „ „ i, „ „ 290 



mm 



