48 XXXVI. v. Novák a B. Macků: 



osvětlené při tlaku 3*1, 11'4, 242, 43"5 a 67-3 a konečně při téže 

 vrstvě po celý den osvětlené při tlaku 38 a 20'8. 



Srovnání měření 16. a 18. poskytuje obdobné výsledky. Stáří 

 vrstvy má spíše vliv opačný tomu, který nastává osvětlením, citlivost 

 starších vrstev bývá menší, nežli vrstev čerstvě připravených. Vliv 

 intensity proudu kohererem procházejícího jeví se podobně u vrstev 

 osvětlených jako u vrstev po tmě chovaných. 



Jako při měření ballistických úchylek způsobených jiskrou na 

 kohereru vrstvou jodidu, tak i při uvedených měřeních na vrstvě 

 chloridu, pozorována periodická změna úchylek a to ještě význačněji 

 nežli při vrstvě jodidové. 



Maxima a minima úchylek střídají se, jak zejména při dlouhých 

 řadách některých měření sledovati možno, často dosti pravidelně, na 

 jedinou periodu však při této závislosti souditi nelze. Také tento vý- 

 sledek souhlasí s hypothesou dříve vyslovenou, že totiž jiskra jako 

 souhrn harmonických násobků určité délky vlny působí na vrstvu, 

 v níž probíhá periodicky změna, zavedená účinkem jiskry předchozí. 



Při měření odporu kohereru s vrstvou chloridovou, ukázal se 

 ještě jeden velmi zajímavý úkaz," který by zasloužil zvláštního, po- 

 drobného studia. 



Pozorovali jsme totiž, že vrstvy chloridové osvětlením mění svou 

 původní masovou barvu v temně modrý ton a že takováto zčernalá 

 vrstva po delší době ve tmě zase j^ůvodniho obarveni T^onenáhlu 

 nabývá. Úkaz byl tak nápadný, že přímo vybízel k měření odporu na 

 vrstvách, které cyklickou touto změnou prošly. 



Za 10 neděl po uvedených měřeních vykonána dvě měření nová 

 č. 19 a 20, při prvém pozorován odpor vrstvy tmavé na desce č. V., 

 která proměřena byla při pokusu č. 16 a 18 a na desce č. III., jež 

 po celou tu dobu chována byla po tmě v exsikatoru, kde nabyla pů- 

 vodního pleťového tonu. 



Měření, které provedl jeden z nás,*) nebylo bohužel provedeno 

 za stejných okolností, změněna totiž značně intensita proudu kohe- 

 rerem procházejícího, výsledky jsou však přes to tak přesvědčivý, že 

 neváháme jich uvésti. Intensita proudu kohereru jdoucího ^^ byla as o ^a 

 menší nežli dříve. 



Výsledky sestaveny jsou v tabulce č. 7. Ačkoliv nelze srovná- 

 vati naměřené odpory přímo s odpory měření předešlých, při kterých 

 byla intensita proudu asi o 33 procent větší, přece hodnoty výsledné 



♦) Pan Macků. 



