52 XXXVI. V. Novák a B. Macků: 



intensitě proudu, které při posledních dvou měřeních bylo užíváno, 

 byla úchylka ballistická způsobená přerušením proudu asi 240 mm 

 proti dřívějším 550. 



Dle toho redukované úchylky ballistické ukazují pak asi na 

 tutéž citlivost jako při měřeních předešlých s tím toliko rozdílem, 

 že starší vrstvy nabývajíce po tmě původní barvy, neztrácejí při 

 tom působením řady jisker své citlivosti tak jako vrstvy úplné čerstvé. 



Jak z uvedeného patruo, souvisí odpor vrstvy kohereru se změ- 

 nami této vrstvy, které nastanou osvětlením a které se mohou vy- 

 rovnati ponecháním vrstvy ve tmě. Vysvětliti tento cyklický průběh 

 změn ve vrstvě kohereru jest ovšem velmi nesnadno. Redukuje-li se 

 působením paprsků slunečních povrchová vrstva halloidu, pak lze si 

 vrácení se barvy a elektrických vlastností vrstvy vyložiti uvolňováním 

 se halogenu z nižších vrstev (tam po případě jen absorbovaného), který 

 nejhořejší vrstvu do původního stavu uvádí. 



Zajímavý tento zjev zasloužil by též zvláštní pozornosti ze sta- 

 noviska cJiemicMho. 



V. Závěrek. 



Stručně lze shrnouti výsledky studia odporu vrstvy jodidu a chlo- 

 ridu raědičnatého v následující fakta : 



1. Souvislost galvanického odporu takové vrstvy a indukčního 

 účinku jiskry lze měřiti kohererem jednoduché formy složeným z elek- 

 trody rovinné a z elektrody kůželovitě končící; elektroda první po- 

 kryta je vrstvou haloidu. Koherer jest tak zařízen, že lze kontakt při 

 témž tlaku snadno obnoviti, tlak zjednán jest vahou sloupce rtuťo- 

 vého, po případě vodního na základě spojitých nádob. 



2. Odpor takového kohereru — bez vlivu jiskry — závislý jest 

 na jakosti vrstvy, na její tloiištce, na ťlaJcu, kterému kontakt podléhá, 

 a na intensitě proudu, který kohererem prochází. 



Jakost vrstvy mění se její stářím a velmi značně osvětlením 

 světlem slunečním. Vrstva chloridová jeví při tom vlastnosti opačné 

 proti vrstvě jodidové. Také v závislosti odporu kohereru na tlaku 

 vystupuje zřetelně individuální vliv vrstvy. 



Rostoucí intensitou proudu se odpor kohereru smensuje a lze 

 úkaz tento uspokojivě vysvětliti tepelným účinkem proudu. 



3. Indukční účinek jiskry na odpor kohereru projevuje se dvojím 

 způsobem, jednak trvalou změnou odporu, jednak jeho změnou okamžitou. 



