2 XLUI. F. Vejdovský: 



a barviteliiosti, jak jsme zvykli viděti u jader vyšších buûek ; naopak 

 vykazují různé druhy a stejné specie za různých podmínek (stáří atd.) 

 velmi značné différence, tak že se jeví srovnávací posuzování ze spo- 

 lečného hlediště na prvý pohled téměř nemožným ..." 



GoTscHLíCH rozvádí pak názory o přítomnosti jádra v buňkách 

 bakterií, přidržuje se hlavně théorie Zettnowa, dle níž tělo bakterií 

 obsahuje hmotu jadernou (chromatin) rsmísenou s protoplasmou („ento- 

 plasma"), kdežto vnější obal sestává z modifikované protoplasmy 

 („ektoplasmy"). 



Zettnow (jakož i Feinberot) shledali později u velikého počtu 

 bakterií obyčejnými methodami barvícími dvě různě se chovající sou- 

 části, totiž červeně zbarvenou „hmotu jadernou" a modře zbarvenou 

 „entoplasmu", kdežto „ektoplasma" rovněž tak obyčejnou, jako me- 

 thodou RoMANowsKÉHo, zůstala bezbarvou. U některých bakterií, 

 které se úplně červeně barví, vykládá se, že chromatin ve směsí 

 „entoplasmy" převládá, kdežto naopak ustupuje prý „chromatin" před 

 „entoplasmou" zvláště v mladých kulturách. 



Dle výkladu Gotschliohova nutno toto míšení se chromatinu 

 jaderného S „entoplasmou" vysvětliti „z nízkého postavení bakterií 

 v říši bytostí živých ; zrůznění mezi hmotou jadernou a plasmou te- 

 prve počíná a nastalo sice chemicky, nikoliv však ještě, anebo jen 

 nedokonale morfologicky. „Mimo to — praví Gotsohlich — upozorňuje 

 Vejdovsk; ještě na jiné vysvětlení; ježto se bakterie velmi rychle 

 dělí, dospívá hmota jaderná jen zřídka, anebo nedospívá vůbec ve stav 

 klidu, jak se musí předpokládati k docílení morfologicky konstantních 

 výsledků; skutečné také podařilo se Vejdovskému ve veliké bakterii, 

 která žije za velmi zvláštních poměrů v jistém sladkovodním korýši 

 dočasně v úplném stadiu klidu, aniž by se vůbec dělila, ve všech 

 exemplářích bez výjimky zcela charakteristické, centrálně položené, 

 karmínem a haematoxylinem zbarvené jádro, dokázati." 



Potud GoTscHLioH. Z prvé části jeho výkladu jde na jevO; že 

 uznává bakterie jakožto původní tvary, v nichž ještě nezrůznila se 

 hmota jaderná z protoplasmy, kdežto současné zprávy jiné, A. Mayera 

 a ScHAUDONA, kterémuž poslednímu vůbec nepodařilo se zjistiti ve 

 2 bakteriích ani stopy jádra — (ovšem methody jeho pokládati nutno 

 za nedostatečné) — odvozují bakterie z předků jiných, ve stadiu 

 mycelií nynějších plísní se objevujících. 



Aby přehled tento byl úplný, poznamenávám, že současně s mojí 

 prací vyšla pozorování Nakanishiho *) v nichž se dokazuje, že veškeré 



*) Nakaniphi, Centralblatt für Bakt I. Abt. Bd. 30. 



