6 XIIII. F. Yejdovský: 



k onèm, jež jsem v prvém svém pojednání vylíčil. Teprve těmito 

 obrazy podán doMad, co jest jádro bakterií a žádné jiné domnénlii/, 

 vycházející z barvení jinými methodami nebo z nedolionalých repro- 

 dukcí fotografie, nejitou s to, obrazy vyvolané mefhodou Heidenhainovod 

 ani přibližně nápodobiti. 



I nejdokonalejší snímky fotografické jeví se vůči těmto věcným 

 skutečnostem pouhým stínem, nebo směsí různých komponent bakterie, 

 v nichž i cytoplasma i části jádra jeví se jako temné skvrny bez 

 určitých obrysů a složek vlastního jádra. 



Jádro skoro ve všech případech jest ' uloženo v centrální 

 cytoplasme, jak jsem již v prvé práci vytknul. Ye výjimečných pří- 

 padech (obr. 6.) jest sblížené k jednomu pólu, na obr. 7. jest jaksi 

 na stěně zavěšené. V největším množství případů jest jádro tvaru 

 kulovitého, pravidelně ve středa buňky uložené. V prvé práci své 

 kreslím jádro to kulovité, bez vnějšího obalu, pouze z chromatické 

 hmoty tvořené, neboť tato hmota se karmínem a haematoxylinem 

 intensivněji zbarvila, kdežto části achromatické a t. zv, blána jaderná 

 vůbec se neobjevily. Dle toho srovnával jsem jádro bakterie naší 

 s odchylnými, intensivně se barvícími jádry buněk růzoých tkaniv. 

 Ale na nynějších obrazech, reprodukovaných dle praeparátů přebar- 

 vených methodou Heidenhainovou, vidno, že máme co činiti s jádrem 

 obyčejných buněk s bledým, ale zřetelným obalem, barvícím se více 

 méně šedě, a na periferii ostřeji se vyznačujícím jakožto t. zv. blanou 

 jadernou. V tomto obalu jeví se černě se barvící chromatická hmota 

 více méně zatlačenou na jednu stranu jádra a jest již při slabých 

 zvětšeních (Zeiss C) úplně zřetelnou ve způsobe černého zrnka. 



Dle vývoje jádra bývá tato chromatická hmota rozdělena ve dvě 

 stejné poloviny (obr. 10.), jindy jest jedna část větší, druhá jeví se 

 jako tečkovitý nukleol, posléze tváří se hmota ona jako drobná zrnéčka 

 hustě k sobě ve hmotě jaderné seřaděná. Jest patrno, že takto popsané 

 jádro nalézá se v klidu. 



Ale četné bakterie téhož pole zorného mají jádro změněné ve 

 vřeténko, což jest zpráva zajisté překvapující, ježto methodami dříve 

 zmíněnými (karminem a haematoxylinem) nebylo možno určitě zjistiti, 

 že by skutečné vřeténko v bakteriích existovalo. 



Heidenhainovou methodou vystupují vřeténka jaderná nade vše 

 jasně, ježto hmota achromatieká prodlužuje se ve hrůtky jehlancovité, 

 šedě zbarvené, mezi nimi pak v.aequatoru uložena jest hmota chro- 

 matická ve způsobe kroužků neb aequatoriálních plošinek, jak zná- 

 zorňují obr. ,S , 5. Někdy, zvláště při dokonalém osvětlení (jako na 



