Nové zprávy o ústrojnosti baktorií, zvláště o jádru a jeho délení. 13 



Nejtěžší rozbor jeví se mně u vláken složených z buněk velmi 

 různého stáří (Fig. 38.), kde jednak hotová jádra, jednak stadia dě- 

 lení v nestejném stupni vývoje se nalézají, anebo jádra ve stadiu 

 prostých plátečků chromatických se objevují. Terminální zakončení 

 jest zase slabě zbarvené jádro {a) ; pak následují 4 plátečky, o nichž 

 možno s pravděpodobností říci, že jsou to 4 poloviny vřetének, tudíž 

 základy ještě nehotových jader, mezi nimiž není přehrádek (b, c). 

 Dále následuje skutečná, zřetelná přehrádka buňky, a ve středu této 

 jest pláteček nerozdělený, základ to jádra nehotového (d). Pak před- 

 chází vřeténko výborně differencované s polárDÍmi hvězdicemi a zře- 

 telnými vláknitými sponami (e), v odistavci / jest méně zřetelné vře- 

 ténko, na to buňka s vřeténkem v prvém počátku tvoření se nachá- 

 zejícím (g), rovněž tak v odstavci dalším (h), ale nejasao co před- 

 stavují plátečky /, zda to jsou vřeténka anebo již rekonstrující 

 se jádra z hmoty chromatické, ovšem slabě zbarvené; posléze násle- 

 duje jádro X v normální buňce. 



V takto složitých a těžce rozborných stadiích buněk a jader 

 po případě vřetének, jeví se veškeré konečné části vláken naší ba- 

 kterie. V určení jednotlivých komponent vždy jsou značné obtíže, 

 ježto nesnadno lze určiti, co jest základ jádra ve stavu vřeténka neb 

 co jest přehrádka buněčná. Mám však za to, že následkem rychlého 

 dělení nedojde hned ku tvoření přehrádek, nýbrž že plátečky chro- 

 matické ihned jsou schopny nového dělení, takže může trvati dlouho, 

 než se plátečky tyto v deíinitivní jádra upravují. Tím vysvětlí se, že 

 jádra dokonalá nacházíme jen ve starých buňkách. 



Yšeobecný výklad. 



Z obou případů pozorovaných druhů jde na jevo, že bakterie 

 tyto mají normální jádra, pokud se nalézají v klidu, nedělíce se. 

 U Baderium gammari jádra tato jsou přítomna i v dospělých buň- 

 kách i v zárodcích, rostouce zde, když srpavitý zárodek přechází 

 v mladou tyčinku. Ze jádra tato morfologicky odpovídají jádrům vyšších 

 organismů netřeba zvláště dokládati, zvláště že i tvary vřetének uka- 

 zují tatáž stadia tvarů, jako u buněk živočišných (lymfocyty, protozoa) 

 i rostlinných. 



Ovšem ale jde z pozorování předešlých též na jevo, že celé 

 řady buněk vláknité naší bakterie zvláště na koncích vláken jader 

 zdánlivě postrádají, jevíce se jakožto řady domnělých vakuol, mezi 



