Nové zprávy o ústroJQOsti bakterií, zvláště o jádru a jeho dělení. 17 



Fig. 15. a, b, c. Mladé bakterie s počátky vakuol a metííchromatických zrnek. 



Fig. 16. Mladá bakterie, v níž se vakuoly zmnožují. 



Fig. 17. (i, h, c. Mladé bakterie s jednostranné položenými jádry a vakuolarai. 



Ostatní obrazy představují části vláknité bakterie 

 z roupice Bryodrilus Ehlersi. 



Fig. 18. Buňka v optickém průřezu podélném, s centrální a periferickou cyto- 

 jilasmoM, mctacliromatickýnii zrnky, vakiiolami a jádrem. 



P'ig. 19. Cíist vlákna s povrchu, se spirálne točenou hyaloplasmou a prosvítují- 

 cími jádry. 



Fig. 20. Dvé butiky, jevící alveolárni strukturu, n jádro, x prvé stadium vřeténka. 



Fig. 21. Baňka v optickém průřezu s periferickou plasmou, na níž vézí 3 zrnka 

 nietachromatickři. 



Fig. 22. Čtyři buňky odchylné struktury alveolární, z nichž dvé (a, h) postrádají 

 jader, ve dvou jsou jádra nezřetelné, diffusué se barvící. (Staré buňky?) 



Fig. 23. Buňka s alveolární strukturou, uprostřed pokročilé vřeténko. 



Fig. 24., 2.5. Část vláken, v jejichž buňkách jsou velice zřetelná jádra s nuklťoly 

 přítomna. 



Fig. 26. Část vlákna, v jehož středu jesf buňka s iádrem laločnatým. 



Fig. 27. Část vlákna, jehož jsdna buňka (a) jeví jádrc složené ze 2 řad zrnek 

 chromatických. (Prvé stadium dělení ?) 



Fig. 28.— :-iO. Buňky s jádry více homogene se barvícími, ale stejných tvarů, jako 

 fig. 24. 



Fig. .Hl. Dvé buňky, z nichž zadní x má jádro ve 2 bochničkovité pdoviny roz- 

 dělené. 



Fig. 32. Tri buňky, z nichž zadin x má normální vřeténko. 



Fig. 83. Buňka s vřeténkem prodlouženým. 



Fig. 34. Tři buňky, z nichž prvá má vřeténko prodloužené. 



Fig. 35. Pět buněk, z nichž tři (x, y. z) obsahují postupně se prodlužující vře- 

 ténka, z nichž zadní (z) má chromatické 'lementy zcela bledé, nezřetelné. 



Fig. 36. Další část vlákna, v níž jest řada vřetének, více méně vyvinutých a zře- 

 telných. 



Fig. 37. Synchronně rozdělené buňky na konci vlákna; a malé jádro terminální (?), 

 h upravující se jádro, c, tř, e, /, g vřeténka. 



Fig. 38. Dlouhá terminální část vlákna s nestejně vyvinutými buňkami a základy 

 jader: a terminální jádro (?), h, c vřeténka, tZ nehotové jádro, e normální 

 vřeténko, f nezřetelné vřeténko, g nehotové jádro, h jádro dospělejší, 

 i základ jádra Následující plasmatické přehrádky nelze rozřešiti přesně, 

 X buňka s jádrem. 



Fig. 39. 40. Dťě vlákna, v nichž buňky x obsahují nápadně tvářící se základy 

 jader, tvaru pentlicovitého. 



