26 XIV. Bedřich Macků: 



pozorování Gutheho: Gutlie*) našel totiž, že potenciální différence 

 kontaktu dvou kusů téhož kovu násobena atomovou vahou onoho 

 kovu dává číslo, rovnající se celému násobku určité konstanty, jež 

 jest pro všechny kovy táž. Na základě horní vety spočívá však n ná- 

 sobnost v potenciální diíferenci. Možno tedy větu Gutheho změniti 

 takto: Potenciální différence při kontaktu dvou kusů téhož kovu ná- 

 sobena atomovou váhou onoho kovu, dává konstantu stejnou pro 

 všechny kovy. Užijeme-li zákona Dulong-Petitova, že součin ze spe- 

 cifického tepla a atomové váhy jest pro pevné prvky konstantou^ 

 obdržíme velice zajímavý výsledek: Kritická élehtromotorická síla kon- 

 taktu dvou Jtiisů téJioê kovu jest přímo úměrná specifickému teplu onoho 

 kovu. Konstanta úměrnosti jest táž pro všechny kovy. Důležitý tento 

 výsledek nutí přímo uděliti vlivům tepelným na kontaktu úlohu, ne-ii 

 rozhodující, aspoň takovou, že s ní musí býti počítáno. Tímto vý- 

 sledkem byl jsem též veden k dřívějším svým výkladům na základě 

 tepelném. 



Sem patří též známý zjev na kohereru, jenž všemi skoro pozo- 

 rovateli byl konstantován, a jenž pozorování na kohereru značně stě- 

 žuje. Jsou to nepravidelné změny odporu, jež dějí se bez známé do- 

 posud vnější příčiny, a objevují se hlavně u čerstvého kontaktu hned 

 po uzavření proudu. 



Již dříve při našich měřeních bylo pozorováno, že galvanometr 

 ustaliije se někdy na různých úchylkách, a že změna děje se skoky 

 k odporu většímu a opět skoky k menšímu. Chtěje blíže zkoumati 

 tyto body obratu respektive meze jednotlivých skoků, volil jsem 

 k tomu aperiodický galvanometr Siemensův s velkým odporem jako 

 voltmetr. Galvanometr ustaloval se rychle, tak že zjev nekomplikoval 

 se kýváním magnetky. Jím měřena ihned potenciální différence na 

 koncích kontaktu. Vnější odpor byl 1000 <ß, elektromotorická síla 

 2"0 Volt, tak že kohererem procházel proud slabší dvou milliampere. 

 Měření dalo se na desce č. VIII. při tlaku 2'0 cm Hg. Při uzavření 

 proudu byl odpor s počátku veliký, pak klesl rychle na střední, ne 

 však určitý, nýbrž tak rychle se měnící, že změny ty nemohly býti 

 stopovány. Teprve po nějaké době nastaly změny pomalejší, a sice 

 potenciální différence celkem klesala. Klesání jevilo se takto: Galvano- 

 metr ustálil se na určité úchylce, pak nastalo rozkývání, jež pomalu 

 se tlumilo, a jehla pomalu se blížila jiné úchylce, až jako by narazila. 

 Na tomto místě pak nastal buď dosti dlouho trvající klid, aneb 



*) K. E. Giithe: Beiträge zur Kenntniss der Cohärerwirkung. D. A. 4. 

 p. 762. 



