Variačně statistická zkoumáuí na Atyaëphyra desmarostii f-Toly). 3 



a III. Články IV. a V. mají sobe velmi podobný tvar. Jeden 

 i druhý nese na zadní straně po obou Sti'anacli okrajní zářezy, takže 

 úhel tohoto zářezu pro článek IV., < qpj jest (průměrem dle 30 ex.) 

 137" 9' 50", pro článek V. < 92 jest 137« O' 21". Velikost úhlu <p, 

 i 9)3 variruje v nevelkých mezích (viz tabulku I. dimmensí karapaxu) 

 a oba úhly jsou (zvi. v průměrech) přibližně stejné. Spodní okraje 

 laterálních částí těchto článků nejsou zaokrouhlené, nýbrž — na roz- 

 díl od I., II. a III. trojúhelníkovitě protaženě a mají cípy jemně 

 obrvené. Článek VI. jest dlouhý, válcovitý, v části proximální širší) 

 v distální znenáhla se zužuje. Článek VIL prodlužuje se v telson 

 (lit. 27. pag. 51. fig. 4.). Jestliže na telsonu jinak úplně holém vy- 

 skytují se tři druhy trnů a štětin, — jak bylo dříve popsáno, — jes^ 

 článek předcházející (VI.) zcela holý; oba články VI. i VII. jsou 

 průměrně stejně dlouhé. 



Dimmense popsaných částí v délkové jedničce A z=: 0*03672 mm 

 uvedeny jsou v tabulce a označeny jsou spolu písmeny, která ozna- 

 čují nakreslené rozměry na obrazcích 1. a 2. — Měření v tabulce 

 provedeno na 30 exemplářích nahodile zvolených, které pak sestaveny 

 byly dle vzrůstající délky rostra a karapaxu. Údaje, které neřídí se 

 velikostí individuí, označil jsem v tabulce *. Průměrné hodnoty vypo- 

 čítány jsou dle způsobu naznačeného rovnicí: 



2J{1) 

 p — • — ^j 

 n 



kdež I jest dimmense, n pak počet všech pozorovaných exemplářů 

 (vzhledem k příslušné dimmensi). Dle délek e, d, /, změřených oku- 

 lárním mikrometrem v /I, byl příslušný úhel qp] neb <pn trigonometricky 

 vypočítán (lit. 27. pag. 8.) ; empirické hodnoty úhlů pak odečítávány 

 ještě mimo to dle geometrické konstrukce úhloměrem, Tab. I. v příloze. 



B. Okonciny. 



a) O. praeorální. 



I. První antenna Atyaëpliyry skládá se ze tří článků basalních, 

 z nichž poslední nese 2 bičíky. Oba jsou mnohočlánkované a neliší 

 se příliš (viz tab. II. dimmensí) svou délkou od sebe, avšak 

 vnější bičík jest od base směrem k volnému konci asi do třetiny své 

 délky nápadně stlustlý (íig. 3. e), jednak oproti šířce vlastního pokra- 



