Variačně statistická zkoumání na Atyaëphyra desmarestii (Joly). 9 



duchy, holý, téměř rovný kloubní okraj {x). Za další pokračování 

 těchto štětin můžeme považovati jedinou řadu stejné ustrojených 

 štětin, která se táhne po spodní ploše podél vnitřního okraje článku 

 nejsouc od něho příliš oddálena (o). Přerušení této řady na 

 kloubním okraji článku lze jednoduše vyložiti vlivem kloubních po- 

 hybů, jimž by tak mocné štětiny, jako jsou právě tyto, překážely. 

 Při pohledu na svrchní stranu tohoto I. basálního článku (fig. 4. d.) 

 pozorujeme podél jeho přední, téměř rovné, kloubní hrany táhnoucí 

 se příčně ku délce článku řádku jednoduchých štétinek (ccj, kteréž tvoří 

 v místu, kde končí ellipsovitý okraj lamellovitého rozšíření, churaáček 

 již mocnějších, jednoduchých, chitinových štétinek (zcela tak, jako 

 u Atyaéphyry) (ícJ. 



Srovnáme-li všechny tyto popisované, byť i velmi minuciesní po- 

 drobnosti I. článku tykadla Palaemoneta s těmi, jak byly vylíčeny 

 na stejném článku u Atyaëphyry^ přesvědčíme se, že jest mezi nimi poměr 

 úplné homologie, že však u Atya'éphyry vzhledem k Palaemonefu jsou 

 ve svém vývoji redukované, což platí v první řadě o částích, podmi- 

 ňujících sploštění tykadla a rozšíření jeho v rovině horizontální, zvláště 

 pak o laterálním, lamellovitém rozšíření vlastního těla článku. Ono 

 jest u Palaemoneta (varians i vulgaris) značných rozměrů, tvarem 

 i ustrojením shodné s (pouze menších dimmensí) lištovitou, jedno- 

 článkovanou šupinou II. páru tykadel (v literatuře všeobecné co plat- 

 kovitý exopodit II. páru antenn označovanou). (Srovnej s fig. 5., sg. 

 s fig. 4 c, d.\ a). U Atya'éphyry však jest toto lamellovité rozšíření 

 basal, článku téměř zcela ve své šířce zredukováno, ztratilo počáteční 

 hrot, zakončující krajní jeho hranu. 



Též 2článkované štětiny zanikly beze stopy na silné zmenšeném, 

 redukovaném předním ellipsovitém okraji. Zbytkem jsou štětiny (h) 

 (fig. 4 rt, &), sestavené v jedinou řadu na spodní ploše podél vnitř- 

 ního laterálního pokraje článku. Následek této zřejmé redukce lamel- 

 lovitého rozšíření jest, že znamenitě vyvinuté této části u Pal. odpo- 

 vídá co rovnocenná součást I. článku u Atya'éphyry jen velmi nepatrný 

 zbyteh v podobě oné plosky {a) s neobrveným okrajem, která polovinou své 

 šířky přiléhá ku spodní ploše II. článku násadce (fig. 4. a, b, — a. — ). 

 Proto musí také vnější, postranní okraj I. článku tykadlového Atyaé- 

 phyry (rovnaje se neobrvené lištové hraně u Pal. [ĎJ) býti zcela ho- 

 lým, kdežto vnitřní postranní okraj {b) nese odčlánkované štětiny. 

 Posléze příčná řada chitinových brvek podél přední (x-^), kloubní 

 hrany na svrchní straně článku zcela souhlasí u At. s Pal., podobně 

 jako neobrvený, spodní, kloubní okraj {x). 



