IQ I. Arthur Brožek: 



Zbývá popsati II. a III. článek anteiiiiálního násadce Pal. a zá- 

 roveň ukázati na redukci rovnocenných součástí u II. článku ná- 

 sadce At. 



Prostřední (lí.) článek, menších rozměrů nežli basálnl ukazuje 

 opět pro Pal. charakteristické splošténí shora a zdola, kteréž se zve- 

 ličuje postranním, šupinovitým výběžkem, pouhou to chitinovitou emer- 

 gencí, která se shoduje oválním obrysem a okrajem opatřeným od- 

 článkovanými štětinami s lištou I. článku. Tyto tvoří po okraji 

 řadu, přerušenou jen spodní, zcela holou, přední kloubní hranou 

 II. článku (c, K fig. 4.). Toto rozšiřování týká se zvláště spodní plochy 

 článku, což jest důležité vzhledem pro výklad postavení štětin na 

 IL článku At., kteréž jsou sestaveny do jedné řady při pravém 

 i levém okraji článku, takže basemi sedí na zpodní jeho ploše. Toto 

 postavení lze vyložiti pouhou redukcí šířky oné omergence u Pal., 

 jejíž okraje se štětinami posunuly se u At. až na spodní plochu 

 vlastního těla článku. Na svrchní straně II. článku Pal. podél jeho 

 přední kloubní hrany táhne se příčná řada štětinek směrem k vnější 

 straně se zvětšujících, jimž u Atyaéphyry odpovídá polohou i tvarem 

 stejná řádka {x^^ chitinovitých brvek. 



Konečně III. článek antennálního násadce, nesoucí tři (dva srů- 

 stající) bičíky, není u Pal. tak sploštělý jako II. a I. a jest na 

 povrchu zcela holý, kdežto u -á., jak předem popsáno^ opatřen na 

 zpodní ploše mohutnými štětinami. 



Za příčinou úplnosti třeba uvésti, že I. bas. článku u A. schází 

 statocyst (st., fig. 4.), jenž naproti tomu v I. či. násadce Pal. jest 

 velice nápadný, již co malá tečka makroskopicky patrný. Jestliže 

 dále přijímáme, že sploštění článků antennálních a rozšiřování v ro- 

 vině vodorovné u Pal. podporuje stabilitu polohy a jestliže pozoru- 

 jeme, jak ono jest redukováno u At.^ takže články její jsou válco- 

 vité, hmotné, můžeme berouce spolu zřetel u Atyaéphyry k redukci 

 statocystu přímo ze srovnání konstatovati (oproti Pal.) redukci orgánu 

 stejného fysiologického výmamu. 



Poměr popisovaných detailů i změny jejich lépe objasní obrázek 

 (íig. 4.), nežli jak slovy se říci dá, jenž znázorňuje pravou antennu 

 I. páru obou specií při pohledu se strany spodní (B) a svrchní (A), 

 kdež rovnocenné části označeny jsou souhlasnými písmeny, takže 

 jest na první pohled patrná redukce homologických částí tykadla 

 Atyaéphyry vůči Palaemonetu. 



II. Druhý pár antenn (fig. 5.). Vnější šupinovitý, lamellovitý 

 přívěsek {sg) 2. antenny Atyaéphyry jest asi 2násobné délky nežli 



