48 



I Arthur Brožek: 



při sevření klepýtka prstce se dotýkají a sestavují se v pořádku, 

 jak jest naznačeno na diagramech : (fig. 25., 2 ). Plochy svrchní (II.) jsou 

 vypuklé, spodní (I.) rovné. Špičky dactylopoditu a propoditu 2. páru 

 liší se málo od poměrů popsaných pro pár první: rozestavení štětin 

 na chitinové obrubě jest opět dle plánu, jak ukazuje diagram (fig. 25., 2.), 

 pouze na místě drápků tvaru a a, x jsou zde hákovité drápky 

 (fig. 26., 3.) v počtu 4—3; ostatní tvary (fig. 26., 4., 5. a 6.) 

 odpovídají jen dokonaleji vyvinutým popsaným štětinám 1. páru. 



II. 



Qbr. 27. Celkový obrázek 4. (I.) a 5. (IL) pereiopodu s označením dimmeusí. 

 1. Coxopodit, 2. basipodit, 3. ischiopodit, 4. meropodit (femur), 5. iambus, 



6. metatarsus, 7. tarsus. 



Drápky hákovité jsou typické pro 2. pereiopod. Štětiny tvaru 6. 

 sestavují se také (jako u 1. páru) do postranního trojúhelníkového 

 políčka a tvoří tak hustý chumáček. — Popsaná zakončení jsou důl. 

 znakem celé familie Atyid a odpovídají způsobu, jak vyhledávají 

 si tito raci potravu. 



Dimmense částí 1. a 2. pereiopodu dle 30 jedinců obsahují ta- 

 bulky XI. a XII. 



