Variačně statistická zkoumání na Atyacphyra desrnarestii (Joly). 51 



III. IV. V. Třetí, čtvrtý a pátý pár pereiopodä Atymphyry ku 

 lezení zařízeoý postrádá exopoditových palpů a klepýtek. Óláiikovitost 

 těchto tří párů jest vzájemaé téměř stejná, pouze 5. pár pereiopodů 

 má poněkud úchylný tvar tarsálního článku nežli dva předchozí. Co- 

 xopodit (fig. 28., L, 1.) nemá zvláštností vůči coxopoditûm před- 

 chozích párů 1. a 2. pereiopodů, nesena vnější straně silněji zchitinisovaný 

 výstupek (Tubercule pilifere*) s chumáčkem coxopoditových, dlouhých 

 štětin (1) na mém materiálu holých (poils épineux*), pod níin upevňuje 

 se okrouhlou insercí protáhlý epipodiální přívěsek (fig. 28. II ; 28. 1, ep.), 

 jenž zde u 3., 4., 5. v rozměrech a tvaru zvláště dokonale se vyvi- 

 nuje oproti okončinám předcházejícím, u nichž byl popsán [„(appendice 

 corné de 1' article basilaire")]. Jest na volném konci zahnut a má 

 výběžek mimo to a (fig. 28. IL); na povrchu svém opatřen jest jedinou 

 řadou nespeřených brv. Žábry (I, fig. 28. I.) u všech tří párů jsou 

 vějířovité, na cípu dorsálním i ventrálním zúžené. Mají na společné 

 ose dvě řady oválních, tenkosténných lamell. V normální poloze při- 

 pínají se ku vnějšímu boku coxopoditu tak, že jejich společná osa staví 

 se do směru dorsoventrálního, a zakrývají při pohledu se stran zcela 

 epip. hákovitý přívěsek, {ep.) 



Basipodit (2. fig. 28. I.) má zvi. u 3. páru po vnější straně 

 cylindrický nízký výběžek, na němž sedí rudiment exopoditového 

 palpu (fig. 28. I. a). Basipodit a následující dva články ischiopodit 

 (3;) a meropodit (4.) navzájem málo pohyblivé, tvoří válcovitý, slabě 

 prohnutý násadec okončiny (fig. 27. I., IL); či. 4. bývá posázen zvi. 

 na spodní straně krátkými, silnými trny, a sice v největším počtu na 

 páru 3. (7—4), méně na 4. páru (5 — 3), v nejmenším počtu na pátém 

 páru (3 2). Počet jejich značně variruje. Na femur (meropodit) na- 

 sazuje se volně pohyblivý jambus (5.) (carpopodit), jenž na 3. a 4. páru 

 nese při distálním konci 3-2 trny, při 5. páru v největším počtu 

 případů 2 — 1 trn. Za jambem sleduje metatarsus (6) (= propodit), 

 válcovitý, se stran slabé smáčkly, silně protáhlý do délky, bez trnů; 

 jest opatřen pouze na spodní straně několika málo četnými skupin- 

 kami štětinek. Poslední článek jest tarsus (— dactylopodit) (7), jenž 

 u 3. a 4. páru má stejný tvar, u 5. jen poněkud se liší (zvi. v dim- 

 mensích). 



Tarsus 3. a 4. páru jest se stran silně smáčkly, dorsálaě holý 

 na ventrální straně posázený 6—7 krátkými, silnými trny, které po- 

 stupují po hrané až ku distal, konci, na němž jeden z nich přemě- 



*) [11.] 



