52 



I. Arthur Brožek: 



öuje se v siluý drápek, (fig. 29. II.) Tarsus 5. páru jest vždy 

 širší, oválního tvaru, lamellovitý ; na straně svrchní holý, na spodní 

 hraně však úzkými, hustě seřaděuými trny opatřený vždy ve velkém 

 počtu. Poslední z nich na špici tvoří drápek (fig. 29. III.). Rozdíl 

 tento — ač velmi nápadný a pro Atyaëphyru úplně konstantní Joly 



I. 11. 



Obr. 28. I. Okolí base 3. páru pereiopodů (=1 páru kráčivých okončin). — Ep, 



Epipod. hákoT. přívěsek; I, cóxopoditové štětiny na výstupku (íí) coxopoditu (1.); 



2, žábry; a, rudiment exopod. bičíku s vj^stupkem basipodítu (2); 3. ischiopodit, 



4. femur. — II. Hákovitý epipod. přívěsek («, výstupek). 



[11.] zcela přehlíží. Články 3. páru jsou v poměru ku článkům 4. a 

 5. nejdelší, při 5. páru nejkratší. Šířka jejich jest u všech párů stejná, 

 Kráčivé páry pereiopodů Atyaéphyry jsou sice slabé a štíhlé, však 

 vůči velmi slabým okončinám Palaemoneta variaus značně silné. 



Ku konci této stati třeba upozorniti na zajímavou abnormitu, 

 kteráž vyskytla se na levém pereiopodů 3. páru (fig. 29. I. a), totiž na 



