Variačně statistická zkoumání na Atyaëphyra desmarestii (Joly). 59 



stáluímu konci propoditu. Tyto háčky *) jsou ua všech epipoditech samců 

 i samiček přítomny a jsou stejného tvaru, též počet jejich jest zcela 

 nahodilý. Tvar těchto epipoditů jest na všech 5ti párech pleopoditů 

 samců i samiček stejný, válcovitý, jen délkou v řadě párů se liší. 

 Jest ve svém původním tvaru vyvinut též při dvojitém epipoditů samců 

 u 2. páru okončin abdomenu (fig. 32. II. Ep.), jen u silně redukova- 

 ného endopoditu 1. páru okončin samiček vůbec sanihá (fig. 31. I. En.). 

 Organisace jednotlivých párů (prvních 5ti) jest taková: třetí, 

 čtvrtý a pátý pár tvarem svých propoditu, exopoditů i endopoditu 

 úplné mezi sebou se neodlišují, také každý má na endopoditech po 

 jednoduchém epipodiálním přívěsku, jak bylo popsáno. Pouze dim- 

 mense všech uvedených částí různí se a sice tak, že nejmenší vzá- 

 jemně rozměry má pár V., větší pak pár IV. a ještě větší III. Totéž platí 



délce epipoditů. Dle pohlaví rozměry a tvar částí těchto tří párů 

 vůbec se nemění. 



Druhý pár abdominálních nožek (fig. 32. L, II.) jeví malé 

 rozdíly dle pohlaví ve tvaru exo- a endopoditu (které u samců jsou 

 jen málo štíhlejší nežli u samiček), však důležitý rozdíl v epipodiál- 

 ních přívěscích. Propodity (Pp) tohoto páru u Ç i (5' jsou stejného 

 tvaru jako u ostatních okončin, po straně neobrvené, jen rozměry vy- 

 kazují vždy vůči všem ostatním párům největší. To platí též o vnější 



1 vnitřní lamelle exo- a endopoditové. Epipodiální přívěsek samičky 

 u tohoto páru jest zcela jednoduchý, válcovitý (fig. 32. I. Ep.) 

 na konci háčky opatřený, od výstupku hrany zřetelně odčlánkovaný. 

 Délkou svou jest největší vůči epipoditům ostatních párů. Při své 

 basi mívá mohutnou smyslovou štětinu. (U epipoditů (^ jsem ji nepozo- 

 roval.) Celkovým habitem tedy neliší se — mimo dimmensí — tento 

 pár u samiček od ostatních pleopoditů. U samečků (fig. 32. II. 

 Ep. Epi) pozorujeme na basálním výstupku vnitřní hrany epipodity 

 dva: jeden válcovitý, vnější, pravý epipodit (Ep), jenž má zcela 

 do detailů shodnou organisaci — jak byla popsaná — s epipoditem 

 samičky, neb s epipodity ostatních párů; druhý, (EpJ nepravý epi- 

 podit, vždy na mém materiálu kratší prvního, sedí mezi lamellou a 

 mezi pravým epipoditem, od něhož odčlánkován na mém materiálu nebyl. 

 (Dle obrázků Joly-ho práce jest odčlánkován.) Oba dva přívěsky (Ep, 

 Ep,) odčlánkují se od endopoditu zřetelně. Vnitřní, nepravý epipodit 

 měl u samečků mého materiálu tvar prstovitý, úplně na povrchu holý, 



*) Ačkoliv Joly kreslí na tabulce své práce [11.] konec epipoditů silně 

 zvětšený, přehlíží úplně tvar chitinových háčků a kreslí je nejasně v podobě ku- 

 lovitých papilek. 



