2 III- Břetislav Zahálka: 



Basaltické, osamocené erupce okolí Mélnicko-Mšenského jsou 

 v přímé souvislosti s Českým Středoliořím a proto jest záhodno pře- 

 deslati uèkteré poznámky o všeobecných geologických poměrech 

 hlavního horstva samého. 



České Středohoří jest protáhlé dle osy jdoucí směrem SV— JZ 

 v prodlouženém pak směru této přímky leží basaltické pohoří Dou- 

 povské. Oboje horstva tvoří jakoby dvě zvláštní střediska, v nichž 

 vulkanická činnost za doby třetihorní dostoupila svého vrchole, a které 

 v obou okrscích se vzdáleností od centra ubývalo, ale osamocené 

 erupce, roztroušené v kotlině Žatecko-uhomutovské, naznačují přece 

 zřejmě souvislost obou pohoří. Oboje horstva rozkládají se v hluboké 

 propadlině podél SZ hranice Čech, směrem JZ se táhnoucí, vyplněné 

 hlavně sladkovodními vrstvami třetihorními. Propadlina táhne se od 

 západního kraje hor Doupovských až ku východnímu kraji vlastního 

 Českého Středohoří. Na severu jest ohraničena rozsedlinou Krušuo- 

 horskoUj za níž hned strmí příkře Krušné Hory, a na jihu mírnou 

 vyvýšeuinou permského a křídového útvaru, přes okolí Krýr a Loun 

 se táhnoucí. 



Dle tektonických poměrii zdá se, že značné propadnutí se vrstev 

 předtřetihorních, které dle Hibsohe^) v okolí Děčína obnáší místy ve 

 směru vertikálním 800 — 900 w, udalo se po ukončení epochy křídové, 

 před počátkem ukládání se vrstev spodního oligocaenu, ač vyslovuje 

 HiBscH 'O domněnku, že klesání povrchu zemského mohlo začíti již 

 v horní třídě, tak že vápence a sliny turonské ukládaly se také již 

 v předem utvořené kotlině. 



Ve velkém sladkovodním jezeře, které za doby třetihorní sní- 

 ženinu tuto vyplňovalo^ ukládaly se nejdříve vrstvy spodního a střed- 

 ního oligocaenu, a to celkem dosti klidně. Ku konci středního oligocaenu 

 bylo dle Hibscue") přerušeno ono klidné usazování se vrstev obrov- 

 skými erupcemi, jež daly vznik obéma vulkanickým horstvům, Českému 

 Středohoří a hornatiuě Doupovské. 



Osu příslušné hlavní eruptivní činnosti sledovati můžeme od 

 Doupovského pohoří přes České Středohoří, okolí Rumburku až do 

 Lužice. Výběžky Doupovského pohoří sahají však částečně až do 

 Bavor, Smrčin a jsou též roztroušeny v JZ části Rudohoří. Rozlehlost 

 ojedinělých erupcí při Českém Středohoří jest však ještě větší. 



1) Geol. Karte des böbmischen Mittelgebirges nebst Erläuterungen. Blatt 

 II, pg. -à. 



'^) Tamtéž, pg. 4. 



'•) Tamtéž, Blatt I, pg. 229. 



