o některých eruptivních horninách z okolí Mělníka a Mšena. 3 



Ojediněle roztroušené erupce sem příslušné vyskytují se jednak 

 v severní části Kudohoří, jednak, a to nejhustěji, jsou roztroušeny 

 v prodlouženém směru lilavní osy Středohorské od České Kamenice 

 přes okolí Rumburku, Zitavy až ku Fridlandu, kromč toho možno 

 sledovati místy hustěji seskupené erupce v širokém pruhu, protáhléni 

 směrem JV, jenž rozprostírá se asi z krajiny Českolipské do okolí 

 Jičínského a Pardubického a protíná osu hlavní eruptivní činnosti 

 v tupém úhlu. Tento právě jmenovaný pruh sleduje smér velké roz- 

 sedliny Labské^) a do jakéhosi pokračování jeho míležejí též basal- 

 tické erupce moravsko-slezských Sudet mezi Dvorcem a Bruntálem, 

 okrsku Ostravského a Pruského Slezska. 



Obě tyto osy šikmo se protínající sledují směr variscinského 

 oblouku, který táhne se celou střední Evropou a k němuž náleží 

 souvislá řada cizích basaltických pohoří, jako Rhön, Vogelsberg, 

 Westerwald a Eifel.'^) Doba třetihorní značí tedy pro střední Evropu 

 epochu obrovských převratů. 



Erupce okolí Mélnicko-Mšenského tvoří jižní hranici východních 

 výběžků Středohoří v této krajině, která jest naznačena čarou jdoucí 

 ve směru SZ— JV přes Vrutici, Chlum, Ostrý, Ješovlcký vršek, 

 Chlomek a Zaboř — opět směrem oblouku variscinského. Těsně dle 

 této čáry probíhá od Štětí ku Mělníku poměrně rozsáhlá rozsedliua •^) v kří- 

 dovém útvaru, která zdá se časově souviseti s rozpukáním míst, nyní erup- 

 tivními horninami prostoupených, a jest mimo to důležitá tím, že dala 

 direktivu utváření se terrénu celé krajiny, neboť dle ní vymlelo si 

 Labe dnešní své hluboké řečiště. 



Nejmladší sedimenty, kterými erupce okrsku Mélnicko-Mšenského 

 prorazily, byly vrstvy útvaru křídového, jež na kontaktu značně byly 

 proměněny, staly se značně tvrdšími a tak mohly snáze vzdorovati 

 v místech takových větrání i erosivní činnosti, jak viděti jest z okol- 

 nosti, že, je-li kde v okrsku Mělnicko-Mšenském zachováno nejvyšší 

 pásmo křídové (X. •*) i= Fricovy Teplické vrstvy v okolí Ripu), jest to 

 ponejvíce jen v sousedství erupce některé (Vrátenská hora, Chlomek, 



^) Srovnej F. E. Suess: Bau und Bild der böhmischen Masse. Wien und 

 Leipzig. 1903, pg. 2. 



-) Na souvislost erupcí okolí Pardubic se směrem variscinského oblouku 

 poukázal Dr. K. Hinteklechnee : Ueber Basaltgesteine aus Ostböhmeu. Jahrb. 

 d. k. k. geol. Reichsaustalt. 50. Bd. 1900, pg. 469—526. 



^) C. Zahálka: Geotektonika kříd. útv. v okolí Ripu, pg. 3. Vést. král. 

 ces. spol. Nauk. 1893. 



*) Pásma křídového útvaru značím dle prací otce svého C. Zahálky. 



1* 



