4 III- Břetislav Zahálka: 



Kamínek a Ostrý). Jinak skládají povrch zemský ve větší části okrsku 

 Mělnicko-Mšenského kvádrové pískovce pásma IX. (Fricovy vyšší 

 jizerské vrstvy v okolí Mělníka a Mladé Boleslavi), s nimiž též většina 

 erupcí na povrchu v kontaktu jest a pouze při některých erupcích na 

 jižním a západním kraji okrsku jsou vrstvy křídové orodovány hlou- 

 běji až ku pásmu VIII., V. neb IV. (Fricovy Dříuovské koule v Polabí 

 Roudnicko-Mělnickém). 



Eruptivní horniny naše tvoří rozmanité vzájemné přechody, 

 tak že někdy bylo velmi těžko dle dosavadní klassifikace je pojme- 

 novati. Některé z nich jsou typy zcela nové a zasluhovaly by po 

 způsobu některých petrografů nového jména; přec varoval jsem se 

 zavádění nových jmen a volil jsem názvy tak, by již ze jména samého 

 postavení horniny v systému bylo patrné. 



Budiž tu však předem poznamenáno ještě o světelné lámavosti 

 základní hmoty sklovité a o způsobu provádění mikrochemických 

 reakcí uá onu hmotu sklovitou a na nefelin. — Čiré sklo jevilo sice 

 vždy lom nižší než kanadský balsam a podobně též sklo nahnědlé 

 limburgitu z Kohlbergu a hauynofyru z Koraošína, avšak hnědé sklo 

 horniny z Kostelce mělo zřetelně vyšší lom než kanadský balsam. — 

 Lom světla pro obsidian udává Rosenbusch v Hilfstabellen etc. na 

 1*484 — 1*495. Také pravé čiré i hnědavé sklo v limburgitu ze Saas- 

 bachu má menši lom nežli kanadský balsam lámavosti 1"545. Za to 

 hnědožluté, isotropní sklo hyalobasaltu z Gethiirms (Angerode) jeví 

 lom zřetelně vyšší nežli 1*545. Podobně žlutohnědá hmota v téže 

 hornině obsažená, přejemně polarisujíd, až skoro isotropní, má lom 

 značně vetší nežH r545. V palagonitovém tufu z Beseliger Kopf 

 v Nassavsku sklo slabounce nažloutlé jeví lom poněkud menší nežli 

 1*545, kdežto isotropní, hnědožluté až žlutohnědé sklo má tuto lom 

 značně vyšší nežli 1*545. Tato různost v lámavosti skelné hmoty jest 

 ovšem podmíněna různým chemickým složením jeho, a hlavně zvýšený 

 obsah železa zvyšuje jeho lámavost. 



Isotropní neb nezřetelně krystalované čiré hmoty jest v hor- 

 ninách zde zkoumaných vttšinou poskrovnu. I bylo se spokojiti se 

 zkoumáním rozpustnosti prášku horniny kyselinou solnou a po od- 

 paření porovnáváním množství vyloučeného rosolu SiO^ a osazených 

 krychliček NaCl. Kyselina solná rozpouští sklo i hmotu nefelinovou, 

 tato však rozpozná se od čirého skla snadno větší lámavosti světel- 

 nou. Že pak v horninách haujnickým nerostem bohatých jest skelné 

 hmoty velmi málo a ostatní křemičitany kyselinou solnou nesnadno 



