o nekteryc'h ornptivních liorninách z okolí Mělníka a Miena. 5 



se porušují, bylo možno kyselinou solnou v téchto přesvědčiti se 

 o obsaliu Na v hauynickém nerostu samém. 



Poněvadž v literatuře nenalezl jsem přesně udáno, jak nutno 

 dlouho působiti kyselinou solnou na prášek horniny, aby rozloženo 

 bylo sklo neb hmota nefelinová, byly učiněny některé předběžné po- 

 kusy s čistým nefelinem : nefelin byl rozetřen na velmi jemný i)rášek, 

 dán na hodinové sklíčko a polit studenou, málo zředěnou kyselinou 

 solnou (1 HCl: 2 HoO) — ve ^/^ hodině rozpustila se většina prásku, za 

 hodinu pak všechen. (Kyseliny dle volumu bylo asi 10 krát tolik co 

 prášku.) Zbylo jen něco hlenu isotropního, jejž těžko jest bez od- 

 paření tekutiny za gelatinu považovati. Kapka filtrovaného roztoku 

 samotného byla olpařena zvolna na vodní lázni na rovném sklíčku 

 a zbytek odpařením vzniklý jevil v mikroskopu četné pěkné krychličky 

 NaCl a zároveň zřetelnou rosol kyseliny křemičité, dříve hlavním 

 dílem v HCl rozpuštěné. Zřetelnější reakce objeví se prostým od- 

 pařením nefiltrované tekutiny. — Kde jest rosolu málo vyloučeno, 

 bývá někdy sotva poznatelným, tu pak jest ku jeho zjištění vhodno 

 použiti barviva, na př. roztoku fuchsinu ve vodě. Při pokusech 

 s nefelinem byl čistý roztok nefelinu s HCl zvolna odpařen na vodní 

 lázni do polosuchá, že bylo viděti zřetelné krychličky kamenné soli 

 a rosolovitou hmotu kyseliny křemičité, seschlou v tenké mázdřičky, 

 rozpukané na způsob schnoucích mázdřiček klihu. Souvislejší partie 

 rosolu jevívají povrch poněkud vlnitě vrásčitý, což zvláště stává se 

 patrným, když rukou poněkud stíníce pozorujeme spíše ve světle 

 šikmo dopadajícím. Přidána kapka intensivně zbarveného roztoku 

 fuchsinu ve vodě, ponechána 10 min., pak sebrána opětně od kraje 

 pipetou, načež přidáno zvolna několikráte něco destilované vody, 

 zředěný roztok pak odsát pijavým papírem, přidáno silného alkoholu 

 opětovně, také ten odsát pijavým papírem, a po vyschnutí preparát po- 

 zorován mikroskopem. Bylo viděti čiré krychličky kamenné soli, a rosol 

 kyseliny křemičité byla zbarvena červenavě, což zvláště bylo patrno při 

 upotřebení silnějšího zvětšení a kondensoru. Takovýmto způsobem 

 zkoumán byl prášek všech ostatních hornin a zjišťována přítomnost a dle 

 množství krychliček NaCl i poměrné množství Na. Dle síly reakcí dospěl 

 jsem k resultátu, žeV4hodinové působení kyseliny solné (I HCl: 2 HgO) 

 úplně stačí na rozpuštění skla, nefelinu i hauynického nerostu a že 

 jen mírné a pozvolné sušení nejvíce způsobuje dobré vyvinutí krychlí. 



Dle provedených reakcí obsahuje sklo v horninách přimísené 

 vesměs něco Na. 



