o některých ernptivníclj horninách z okolí Melníka a Mšena. 15 



množství kalcitu, tvořícího výplň malých dutinek. Uzavřenin cizích 

 hornin křídových jest málo. 



Hornina basaltická jest barvy tmavošedé^ struktury porfýrické; 

 ze základní hmoty vynikají četné vrostlice augitové, méně hojné am- 

 fibolové a porůznu i destičky biotitu. Krystaly amfibolu dosahují 

 délky až 2 cm, krystaly augitu 4 nim, destičky biotitu, nékdy přesné 

 šestiboké, mají průměr až 1 cm. 



Základní hmota jeví se v mikroskopu složena býti z basaltického 

 augitu, menší množství činí magnetit a čirá hmota, augity spojující, 

 nemálo jest i drobných šupinek biotitových. Augity základní hmoty 

 jsou vyvinuty v podobě podlouhlých krystalku, částečué krátce lišto- 

 vitých. Čirá hmota náleží větším dílem nefeliuu, částečně však jest 

 i sklo tu přítomno. 



Vrostlice augitové jsou zíijímavé zonálním proužkováním, pro- 

 zrazujícím přechod od hmoty aegirinickému augitu blízké ku hmotě 

 augitu basaltického. Hlavní díl krystalu bývá barvy slabě natialovělé, 

 při kraji pak s proužkem temněji fialovým, jádro pak bývá nazelenalé. 

 Zelenavé partie jeví pleochroismus slabý. Opětně byla pozorována 

 četná zrnka magnetitová jako uzavřeniny ve vrostlicích. Lištičky 

 augitu, ve hmotě základní obsažené, dosahují délky 0"04 — 0'24 mm 

 a jsou barvy stejné s vrostlicemi augitu basaltického. Množství všeho 

 augitu obnáší přes ^4 ^^^^ hmoty. 



Magnetit i v této hornině zdá se tvořiti dvě generace a zaujímá 

 asi ^/-^Q celé hmoty. 



Mikrochemická reakce dokázala ve hmotě základní dosti Na. 



Akcessorický amfibol basaitický, barvy hnědé jeví někdy při 

 okraji proužek světlejšího neb temnějšího odstínu. Krystaly jeho jsou 

 korrosí všeobecně porušeny, při kraji vyhledány jsou nepravidelné 

 záhyby a prohlubinky, jež vyplněny jsou okolní hmotou základní a jen 

 velmi spoře jsou obdány rámečkem aggregátně složeným z temně 

 hnědých až černých tyčinek železité hmoty a zrnéček magnetitu. 

 Rámečky tyto celkem prozrazují, že původní vrostlice amfibolové 

 měly tvar idiomorfní. 



Nejstarší součástkou horniny jest amfibol s biotitem ; po vývoji 

 těchto následoval vývoj ostatních součástek postupem jako v horninách 

 předešlých. 



Hornina popsaná dle mikroskopické povahy své náleží k augititům, 

 avšak výskytem hrubých vrostlic biotitu, poměrné vysokou váhou 

 'Specifickou (2'974) a povahou cheuáckoU;, jak níže bude doloženo, 



