o nekterýcli eruptivních horninách z okolí Mělníka a Msena. 17 



a ze značné menšího množství magnetitu a čiré hmoty, krystalky 

 augitové spojující. Tato náleží dle optických vlastností dílem nefelinu 

 dílem sklu. 



VrobUice augitové ve výbruse jsou barvy šedavěžlutavé s nádechem 

 do tialova, při zonálním proužkování s okrajem nahnědlýni. V některých 

 pnÏÏ'ezech augitu jsou stopy zelenavého jádra slabého přechodu ku 

 aegiriuickému augitu s pleochroismem málo zřetelným. Obrysy krystalu 

 jsou většinou pravidelné, místy však korrosí poněkud zaoblené neb 

 vyhledané. Tu a tam lze viděti v průřezech vrostlic větší i menší 

 okrouhlé dutinky, vyplněné směsí součástek okolní hmoty základní; 

 vnikla patrně hmota základní do podélných dutin korrosí vyhledaných, 

 které ve výbruse napříč protnuty byly. Uzavřených částic skelných 

 a osamocených zrnek míignetitu jest ve vrostlicích augitových hojné. 

 Krystalky augitové druhé generace jsou 0'06 — 0-3 mm dlouhé a barvy 

 stejné s vrostlicemi. Poměrné množství veškerého augitu činí 

 ^/4 hmoty. 



Maijnetit vyvinut jest ve tvaru drobných zrnek, a pouze vzácně 

 íjvyskytne se zrnko poněkud větší; množství jeho činí asi Vs cölß 

 hmoty. 



Sklo má zřeteluě nižší lom světla nežli kanadský balsam, a ne- 

 felinová hmota jest lomu skoro stejného s kanadským bal samém. 

 Mikrochemickou reakcí zjištěno dosti Na. 



Akcessoricky vystupující hasaltický amfibol má ve výbriise barvu 

 hnědavou, místy s vyvinutým zonálním proužkováním. Jest vesměs 

 korrodován, pročež jsou krystaly obrysů zaoblených, někdy s vyhle- 

 danými, nálevkovitě do vnitra krystalu se rozšiřujícími dutinkami, 

 vyplněnými okolní hmotou základní. Opět spoře, jako v hornině 

 předešlé, vyvinut bývá kolem korrodovaných vrostlic amfibolových 

 rámeček, skládající se tu ze shluku tyčinek a zrnek železitých barvy 

 temněhnědé, mezery pak mezi těmito vyplňují lištičky augitové, 

 shodné s okolním augitem hmoty základní. Magnetitová zrna v rá- 

 mečcích zjištěna nebyla. Množství amfibolu jest u přirovnání s pře- 

 dešlými horninami značné a zabírá asi Vie ^^^^ hmoty. 



Byla však v této hornině pozorována také zvláštnost, že v jedné 

 vrostlici amfibolové bylo nalezeno allotriomorfně omezené zrno 

 basaltického augitu. Zjev ten svědčí zajisté o jakési proměnlivosti 

 poměrů krystalačnich na počátku doby vývoje augitu. Vedle biotitu 

 a amfibolu lze za nejstarší součástku považovati magnetit, který jest 

 ve všech ostatních součástkách uzavřen. 



Hornina popsaná jest augitifem. 



Věstník král. čes. spol. nauk. Třída II. 2 



