o některých eriiptivních horninách z okolí Mělníka a Msena. 19 



Časově vyvinul se amfibol opětně nejdříve, andesin pak, jakožto 

 součástka nejkyselejší, ku konci krystalace horniny. 



Hornina jest auyUítem] příměsí plagioklasu směřuje však ppněkud 

 ku plagioklasickým basaltům. 



Augitit od Ynitice.^) 



Blíže západního kraje obce Vrutice^ as dvě hodiny severně od 

 Roudnice vzdálené, po pravé strano silnice vedoucí odtud k nádraží 

 Polepskérau, vystupuje malý pahorek, asi 5 í» vysoký, složený v jádru 

 svém z horniny basaltické. Hornina ta přístupna jest pouze v lomu 

 na SZ straně pahorku založeném, a sice vystupuje tu pouze na dně, 

 kdežto kolmé stěny Jomu sestávají z pískovce křídového, který 

 blízkostí kontaktu jest velmi ztvrdlý a zcela nepravidelně rozpukán. 

 Pro nepřístupnost dalších vrstev křídových v samém okolí kontaktu 

 nebylo možno přesně zjistiti horizont, ku kterému pískovec náleží, 

 možno však souditi dle stratigrafické polohy a dle blízkých pramenů 

 Vrutických, které v jejich oboru vynikají, že jsou to vrstvy pásma V. 

 Na úpatí pahorku ukládá se na skálu pískovcovou vrstva rozdro- 

 beuiny, skoro tufu podobné, asi 7^ ^'^ mocná, jež ku vrcholu se po- 

 znenáhlu vytrácí. Dle tvaru pahorku není vyloučeno, že těleso basal- 

 tické horniny vyplňuje dutinu podoby komínu. Hojné jsou v basaltické 

 hornině zelenavé uzavřeniny úlomků slínů a pískovců křídových, 

 kontaktem velmi změněných. 



Hornina basaltická jest barvy tmavěšedé, struktury jemně 

 a zároveň spoře porfyrické; velmi vzácně vystupují z celistvé hmoty 

 základní 1 — 2 mm velké vrostlice augitu a V2 — ^ ^^^ velká zrna, 

 náležející analcimu, jenž vyplňuje drobné dutiny a pukliny. 



Hmota základní i^Ni se býti v mikroskopu slabě hypokrystalickou, 

 složenou z basaltického augitu, menšího množství magnetitu, sporého 

 biotitu a malounko nefelinové hmoty a skla. Augit její jest vyvinut 

 idiomorfně v podobě úzkých lišten. Magnetit činí větší i menší kry- 

 stalky, místy v aggregáty seskupené. 



Vrostlice augitové jsou ve výbruse barvy žlutavěhnědé, s nádechem 

 do fialová a uzavírají opět hojná, drobná zrnka magnetitu. Lištičky 

 augitu hmoty základní bývají 0"04 — 0*22 mm dlouhé a jsou barvy 



^) O erupci této zmiňuje se F, A. Reuss : Min. Geographie von Böhmen, 

 I. B. Dresden. 1793, pg. 280. 



2* 



