28 HI. Břetislav Zahálka: 



Augltit ze Spitzbergu. 



JV od Lípové hory směrem ku Vrátenské hoře zdvihá se 

 kuželovitý vrch Spitzberg, v jehož příkrých úbočích až ku temeni 

 vystupuje zvětralá a skvrnitá hornina tufovitá/) celkem barvy hnědéšedé. 

 Hornina tato jest složena převahou z kousků barvy černošedé, 

 většinou drobných, různě nepravidelně omezených a z menšího 

 počtu světlejších kousků podobné velikosti, kteréžto kousky jsou 

 spojeny tak, že světlejší bývají částečně neb úplně objaty hmotou 

 tmavší, způsobem uzavřenin, tmavší pak kousky pospolu bud se těsně 

 uzavírají neb těsně spolu sousedí aneb jest mezi nimi úzký prostor 

 vyplněný hmotou zeolitovou. 



Struktura tmavších partií horniny jest porfyrická; základní 

 hmota sklovitá, barvy špinavě hnědé, obsahuje, jak ve výbruse 

 již lupou patrno jest, četné bublinkovité dutinky zeolity vy- 

 plněné, a z té vynikají průměrně asi 2 mni velké vrostlice mujitu 

 hasalticMho, buď jednotného složení, ve výbruse světlehnědé barvy 

 neb s jádrem augitu aegirinického, pleochroického mezi tony žlutavým 

 a slabě neb i prostředně silně zeleným, kteréžto vrostlice augitové 

 jsou jednak krystaly úplnými^ jednak úlomky krystalů; též něco 

 úlomků amfibolu basaltického se vyskytuje. Některé vrostlice augitové 

 jeví zonáloí proužkování, aneb aspoň poněkud tmavší okraj. Änif- 

 bolová zrna činí většinou patrně úlomky větších zrn, tu a tam zdají 

 se býti korrodovány, leč produktů korrose většinou nebývá viděti 

 žádných, ač některá zrna jsou zřetelně a sice, jak lze souditi, pů- 

 sobením magmatickým zaoblena, t. j. byla dříve asi poněkud větších 

 rozměrů. Tu a tam vyskytne se drobné zrnéčko aegirinicMho augihi 

 samotného, vzniklé patrně rozprasknutím zeleného jádra větší vrostlice 

 augitu basaltického. 



Základní hmotu činí hlavně kalné sklo, patrně již počínající se 

 rozkládati, jemuž přimíseny bývají tu a tam roztroušené lištičky 

 basaltického augitu, ve výbruse bleděhnědavě zbarvené, zaoblená 

 zrnka amfibolu, krystalky neb zrnka magnetitová, špinavě zbarvený 

 prášek rudní, a poměrně široká zrnka apatitu, V některých kouscích 

 jest skelná hmota bohatá železem, tak že jeví se býti skoro černou 

 a jen hnědavě prosvítá, aneb jest i úplně neprůhlednou. Také takové 



') Horninu tuto popsal F. A. Reuss: Mineralogische Geographie von 

 Böhmen. Dresden. IT. B. 1797, pg. 40. 



